Справа № 320/27000/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 року справа №320/27000/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стеро Альянс» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

в с т а н о в и в:

у червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Стеро Альянс» (ТОВ «Стеро Альянс», товариство) звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці (митниця, митний орган).

Просили суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 24.04.2024 №UA100320/2024/000037/2.

В обґрунтування позовних вимог товариство зазначило, що при митному оформленні товарів, які ввозились на територію України, їх митна вартість визначалась за основним методом - ціною договору (контракту), відповідні відомості заявлялися у декларації митної вартості, до якої додавалися усі необхідні документи для підтвердження ціни. Наголошували, що підстави для прийняття оскаржуваного рішення про коригування частково не збігаються із зазначеними у повідомленні про витребування додаткових документів. Вказали, що митницею проігноровано надані ТОВ «Стеро Альянс» пояснення і документи, не надано їм оцінки та не наведено зауважень; а наявність у митного органу інформації щодо вищої митної вартості подібного товару не є і не може бути підставою витребування додаткових документів, як і для коригування митної вартості. Також звертали увагу, що, приймаючи рішення про визначення митної вартості за резервним методом, митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування вартості, не наведено жодних розрахунків, пояснень щодо коригувань на обсяг ідентичних або подібних товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Ухвалою суду від 17.06.2024 (суддя Балаклицький А.І.) відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідач у відзиві просив відмовити у задоволенні позову. Зазначили, що у межах спірних відносин усі дії та рішення посадових осіб митного органу є аргументованими, відповідають та засновані на вимогах законодавства з питань державної митної справи. Звертали увагу на спрацюванні у спірному випадку автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. Вказали, що оскільки декларантом не надано в повному обсязі додаткових документів, що вимагались митним органом, використання заявленого декларантом рівня митної вартості є необґрунтованим, також це не дає можливості митниці перевірити декларування всіх складових митної вартості.

Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що у своєму відзиві Київська митниця не спростувала доводів позивача та не надала жодних доказів, які б підтверджували правомірність прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів, не надала жодних пояснень щодо відсутності коригувань на обсяг партії, умови поставки тощо. Зазначили, що на момент подання декларантом листа від 24.04.2024 із поясненнями, документально підтверджено заявлену митну вартість, що базується на ціні, яка фактично сплачена або підлягає сплаті, та надано всі документи відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу.

Представник відповідача у запереченнях стверджував правомірність і об`єктивність використання інформації, визначеної за результатами спрацювання АСАУР.

Ухвалою суду від 08.11.2024 справу прийнято до провадження суддею Скрипкою І.М. та вирішено здійснювати розгляд справи одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ТОВ «Стерео Альянс» (, місцезнаходження: 02094, м. Київ, бульв. Верховної Ради, буд. 22. кв. 43) 19.04.2010 зареєстровано в якості юридичної особи, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; основний вид економічної діяльності - 20.14 Виробництво інших основних органічних хімічних речовин.

27.12.2023 між ТОВ «Стерео Альянс» та компанією WINSTEMA GmbH, Німеччина укладено контракт №Н240129 (а.с.38-44).

У відповідності до пункту 1.1 контракту Продавець продає, а Покупець купує розчинники і рідини, які в подальшому називаються Товар, на умовах даного Контракту.

Номенклатура, кількість, ціна і терміни поставки, порядок розрахунків, строки відвантаження Товару вказуються в Інвойсах на кожну окрему партію Товару (пункт 2.1 Контракту). Право власності на Товар переходить від Продавця до Покупця на дату оформлення митної декларації України.

Номенклатура, кількість, ціна ,умови і терміни поставки, порядок розрахунків, строки відвантаження Товару вказуються Інвойсах на кожну окрему партію Товару (пункт 2 контракту).

Пунктом 3.1 Контракту визначено, що умови поставки вказуються в інвойсах на кожну окрему партію товару. За фактом відвантаження товару асортимент, кількість і ціна можуть змінюватись (в залежності наявності товару у продавця).

Відповідно до пунктів 3.2, 3.4 Контракту оплата за Товар, що поставляється згідно Контракту, здійснюється у Євро. В призначенні платежу Покупець обов`язково вказує Контракт, номер/дату інвойса.

Продавець обов`язково відправляє Покупцеві разом із Товаром рахунок-фактуру (Інвойс), сертифікат походження, паспорт якості товару, митну декларацію (пункт 4.1 Контракту).

Додатковою угодою №1 від 28.12.2023 до Контракту від 27.12.2023 №Н240129 внесено зміни до пункту 3.4 Контракту, виклавши його у наступній редакції: в призначенні платежу Покупець обов`язково вказує Контракт (Н240129 від 27.12.2023) номер/дату інвойса (а.с.43).

Так, на виконання умов Контракту Продавцем виставлено Покупцю рахунок-проформу від 05.03.2024 №Н240507 на товар «Verdunner WVI» вагою 24 тони, ціною 300 євро/тону та загальною вартістю 7200 євро на умовах поставки FCA DE Mugeln (а.с.45).

Відповідно до платіжної інструкції від 08.03.2024 №6 здійснено оплату за поставлений товар (а.с.46).

За умовами рахунку-фактури (інвойсу) від 25.03.2024 №DE1161945 поставлено товару «Verdunner WVI» вагою 22,940 тони, ціною 300 євро/тону та загальною вартістю 6882 євро на умовах FCA DE Mugeln (а.с.47).

Для організації транспортування, товариством «Стерео Альянс» із ТОВ «Бодекс-Україна» укладено договір на транспортні послуги (вантажоперевезення у міжнародному сполученні) від 05.08.2022 №0508-22 (а.с.51-53).

У такому договорі домовлено, що вартість по кожному вантажоперевезенню обумовлюється і узгоджується у заявці замовника, яка є невід`ємною частиною договору; у заявці вказується загальна вартість фрахту. Замовник зобов`язується перерахувати на рахунок перевізника суму погоджену в заявці та зазначену в рахунках перевізника, у термін до трьох банківських днів з моменту виставлення рахунку.

22.03.2024 оформлено заявку №22032024/01 на транспортування відповідної партії товару. У ній зазначено, що загальна вартість фрахту складає 3100 євро по курсу Нацбанку на дату завантаження, а оплата здійснюється по сканкопіям рахунків, виставлених після розвантаження (а.с.54).

Позивач пояснив, що оскільки здійснювалося перевезення 22, 940 тон вантажу, а курс Національного банку України на дату завантаження становив 42,1252 грн/1 євро, загальна вартість фрахту за заявкою склала 130 588 ,12 грн (3100*42,1252).

На підтвердження транспортування товару товариством «Бодекс-Україна» позивач надав автотранспортну накладну від 25.03.2024 (а.с.50).

Також надано довідку ТОВ «Бодекс-Україна» від 25.03.2024, з якої вбачається, що транспортування до митного кордону України (Мюгельн-п/п Краківець) склало 65294,06 грн (вантаж не страхувався), така ж вартість і з п/п Краківець до м. Кропивницький (а.с.55).

Пояснили, що товариством «Бодекс-Україна» виставлено і додатковий рахунок за простій автотранспортного засобу, наголошували, що такі витрати понесені на митній території України і не підлягають включенню до митної вартості у відповідності до статті 58 Митного кодексу України.

Товариством «Стерео Альянс» зазначено, що, як і передбачалося умовами договору про перевезення, оплата за рахунком від 25.03.2024 здійснена після випуску товарів у вільний обіг і розвантаження у місці доставки (тобто після митного оформлення). На підтвердження цього надано платіжні доручення від 29.04.2024 №173, від 30.04.2024 №179, від 15.05.2024 №214, від 16.05.2024 №225 (а.с.57-60).

23.04.2024 митним брокером ТОВ «Стерео Альянс» було заявлено до митного оформлення ЕМД №24UA59U0 (а.с.36).

До декларації додано (що також вбачається із перерахованих у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100320/2024/000427): рахунок проформу від 05.03.2024 №Н240507; рахунок-фактуру (Сommercial invoice) №DE1161945 від 25.03.2024; автотранспортну накладну (Road consignment note) №А755726 від 25.03.2024; платіжну інструкцію в іноземній валюті від 08.03.2024 №6; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та надання якого для митного оформлення не супроводжується поданням, пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №Н240129 від 27.12.2023; додаткову угоду №1 від 28.12.2023 до зовнішньоекономічного договору №Н240129 від 27.12.2023; договір з ТОВ «Бодекс-Україна» від 25.03.2024 про транспортні витрати; заявку від 22.03.2024 №22032024/01 до договору від 05.08.2022 №0508-22; рахунок-фактуру про транспортні витрати від 25.03.2024 №СФ-0000190; довідку ТОВ «Бодекс-Україна» від 25.03.2024 про транспортні витрати; копію митної декларації країни відправлення від 26.03.2024 №24DE32В0 (а.с.36-61).

Представник Київської митниці повідомив, що при внесенні електронної копії спірної митної декларації системою АСАУР згенеровано наступні профілі ризиків: 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів»; 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів».

23.04.2024 Київською митницею було витребувано додаткові документи на підтвердження митної вартості. Зазначено, що в пункті 3.4 контракту від 27.12.2023 №Н240129 зазначено, що в призначенні платежу покупець обов`язково вказує контракт №012-2023 від 27.12.2023, однак такий контракт не надано і він не має відношення до митного оформлення; а у наданій платіжній інструкції від 08.03.2024 №6 зазначено, що передоплата здійснена за товар «розчинник WVI-T», а згідно поданого в інвойсі від 25.03.2024 «розчинник WVI». Вказано, що декларантом не подано всіх необхідних документів, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і подані документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які підтверджують числові значення складових митної та ціни, яка сплачена або підлягає сплаті (а.с.62-63).

Інших зауважень до первинно поданих до митного оформлення документів не висловлено.

Так, митницею зазначено необхідність надання додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору;

4) транспортні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення та обробки оцінюваних товарів;

5) виписку з бухгалтерської документації;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

24.04.2024 листом №2404/1 ТОВ «Стерео Альянс» на адресу Київської митниці було надано відповідь із поясненнями (а.с.64-65). Повідомлено, що до митного оформлення надано додаткову угоду №1 про зміну пункту 3.4 контракту від 27.12.2023 №Н240129, що підтверджує, що контракт №012-2023 від 27.12.2023 у пункті 3.4 контракту вказаний помилково і надавати документ №012-2023 від 27.12.2023 не має необхідності, оскільки він не має відношення до поставки, а зміни до пункту 3.4 контракту передбачають необхідність зазначення у призначенні платежу контракту від 27.12.2023 №Н240129, як і вказано у наданій до митного оформлення платіжній інструкції від 08.03.2024 №6. Пояснено, що у платіжній інструкції від 08.03.2024 №6 зазначено передоплату за товар «розчинник WVI-T», через технічну помилку бухгалтера, правильною назвою є «розчинник WVI», що відображено у рахунку-проформі №Н240507 від 05.03.2024, наданого до митного оформлення. Додали з цього приводу і лист-роз`яснення від імпортера (а.с.66). Перерахували документи подані до митного оформлення, стверджуючи підтвердження ними заявленої митної вартості товару.

24.04.2024 Київською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №№UA100320/2024/000037/2 (а.с.69-71).

Вказано, що документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) за митною декларацією від 23.04.2024 №24UA59U0 задекларовано умови поставки FCA-DE Mugeln. Згідно положення Інкотермс, термін FCA Франко перевізник (назва місця) означає, що продавець доставить товар, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. Відповідно до CMR від 25.03.2024 No А755726 відправником товару є компанія «WISTEMA GmbH» (Industriestrasse 2a D-69234 Dielheim), а завантаження товару відбулось за адресою Werk Mugein Nebitzschner str .3, компанія «Rematec Gmbh». За результатами митного контролю встановлені розбіжності, щодо адреси місця завантаження та встановлено наявність третьої особи зовнішньоекономічного договору від 27.12.2023 №H240129. Окрім того, відсутні документи щодо договірних відносин між вищезазначеними компаніями та числові значення витрат понесених покупцем на користь компанії «Rematec Gmbh»;

2) в пункті 3.4 контракту від 27.12.2023 №H240129 зазначено, що в призначенні платежу покупець обов`язково вказує контракт № 012-2023 від 27.12.2023, однак до митного оформлення вищевказаний контракт не надано та немає ніякого відношення;

3) у наданій до митного оформлення платіжній інструкції від 08.03.2024 №6 зазначено, що передоплата здійснена за товар «розчинник WVI-Т», а згідно поданого до митного оформлення інвойсу від 25.03.2024 No DE1161945 «розчинник WVI»;

4) у наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення від 26.03.2024 №24DE32B0 відсутні вартісні характеристики;

5) до митного оформлення не поданий банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг, який передбачений пунктом 4.2 договору на транспортні послуги від 05.08.2022 № 0508-22.

Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості. Джерелом інформації стала наявна в митного органу цінова інформація про митні оформлення товарів у ЄАІС та АСМО Інспектор від 04.10.2023 №UA901020/2023/8273; розрахунок митної вартості товару 1 складає 1, 1551 євро за 1 кг.

Також оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100320/2024/000427 (а.с.75-77).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить із такого.

За змістом статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що пов`язані із справлянням митних платежів регулюються Митним кодексом України (МК України, Митний кодекс), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Митний кодекс України встановлює порядок визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування, а також регулює правовідносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України.

За положеннями частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи (частина третя статті 318 МК України).

За змістом частини першої статті 248 Митного кодексу митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

У силу вимог частини першої статті 257 цього Кодексу декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Положеннями статті 257 МК України передбачено, що перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

За положеннями статей 49, 50 МК митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 54 Митного кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За приписами статті 58 Митного кодексу метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо, зокрема, щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

За змістом статті 53 МК України одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини п`ятої статті 53 Митного кодексу забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Крім того, пунктами 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України №3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства.

Таким чином законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Разом з цим, якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частини третя статті 53 МК).

Крім цього, відповідно до частини шостої статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За положеннями частини другої статті 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У силу вимог частин восьмої та дев`ятої статті 55 Митного кодексу України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

Водночас приписи МК України зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви у достовірності заявленої митної вартості товарів, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 13.01.2023 року у справі №813/713/18 та від 21.05.2021 у справі №820/307/17 та інших.

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України та у випадках, встановлених цим Кодексом (якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни), письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Тобто, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При цьому, митний орган повинен витребувати ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України.

Як встановлено судом, витребування від декларанта додаткових документів і невизнання заявленої за основним методом визначення митної вартості обумовлене спрацюванням автоматизованої системи управління ризиками, а також зауваженнями до неподання до митниці контракту №012-2023 від 27.12.2023, на який міститься посилання у пункті 3.4 контракту від 27.12.2023 №Н240129, і зазначення у платіжній інструкції від 08.03.2024 №6 назви товару розчинник «WVI-T» замість «WVI».

Як вже зазначалося вище, позивач надав митниці письмові пояснення і документи стосовно таких обставин. Зокрема, про те, що у платіжній інструкції від 08.03.2024 №6 мала місце технічна описка щодо торгівельної назви продукту («WVI-T» замість «WVI»). При цьому у платіжній інструкції від 08.03.2024 №6 є посилання на проформу-інвойс від 05.03.2024 №Н240507, надану під час митного оформлення, зазначено і номер продукту Р914400 (відповідає номеру заявленому до митного оформлення) та проформу-інвойс від 05.03.2024 №Н240507 і комерційному інвойсі від 25.03.2024.

Стосовно неподання контракту №012-2023 від 27.12.2023, то до митного оформлення товариством надавалася додаткова угода №1 від 28.12.2023 до контракту від 27.12.2023 №Н240129; нею внесено зміни до пункту 3.4 контракту і обумовлено в призначенні платежу необхідність вказівки контракту саме Н240129 від 27.12.2023 і номеру/дати інвойсу, що узгоджується із відповідними наданими товариством документами.

Також суд звертає увагу, що спрацювання ризиків АСАУР не може бути достатньою підставою щодо твердження під час перевірки показників митної декларації наявності у митного органу сумнівів та наявності підстав для витребування додаткових документів, оскільки згідно Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684, такий розроблено з метою забезпечення вибірковості митного контролю шляхом застосування системи управління ризиками, поліпшення ефективності роботи Держмитслужби під час митного контролю, прискорення митного оформлення за рахунок застосування методів управління ризиками, у тому числі аналізу ризиків із використанням інформаційних технологій, та здійснення таргетингу та цей Порядок встановлює єдиний підхід до здійснення митними органами (їх структурними підрозділами) аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю.

Тобто, саме по собі спрацювання АСАУР не є достатнім доказом порушення декларантом положень МК України, а є тим розробленим методом, який покращує ефективність роботи митниці під час перевірки та оформлення МД, та посадові особи під час застосування СУР як системи управління ризиками мають діяти у відповідності до МК України.

Як встановлено судом, що випливає зі змісту рішення про коригування митної вартості і відзиву, невизнання заявленої за основним методом визначення митної вартості мало місце через зауваження про ненадання частини із витребовуваних документів. Також знову зазначено зауваження, які вказано під час витребування додаткових документів стосовно назви товару «WVI-T» замість «WVI» у платіжній інструкції від 08.03.2024 №6 та неподання контракту №012-2023 від 27.12.2023, обставини і оцінка стосовно чого викладалися судом вище, і товариство у цій частині надавало докази і пояснення на стадії надання додаткових документів.

Крім того, у рішенні про коригування зазначено про те, що відправник товару - компанія «WISTEMA GmbH», а завантаження мало місце за адресою Werk Mugein Nebitzschner str .3, компанія «Rematec Gmbh»; про те, що у митній декларації країни відправлення відсутні вартісні характеристики; неподання платіжного документу про оплату транспортно-експедиційних послуг тощо.

Стосовно доводів митниці про те, що відправником товару є компанія «WISTEMA GmbH» (Industriestrasse 2a D-69234 Dielheim), а завантаження товару відбулось за адресою Werk Mugein Nebitzschner str .3, компанія «Rematec Gmbh», що свідчить, на думку відповідача, про розбіжності щодо адреси місця завантаження та встановлення наявність третьої особи зовнішньоекономічного договору від 27.12.2023 №H240129 - «Rematec Gmbh», відсутності документів щодо договірних відносин між останньою і позивачем та числових значень витрат понесених покупцем на користь компанії «Rematec Gmbh», суд зазначає таке.

Враховуючи умови поставки у досліджуваному випадку FCA-DE Mugelen, суд приймає до уваги доводи позивача про те, що товариство «Стеро Альянс» жодних договорів із компанією «Rematec Gmbh» не укладало, платежів на її користь не здійснювало; і за умовами поставки позивач несе витрати виключно з моменту завантаження продавцем товару на транспортний засіб позивача; крім того, компанія «WISTEMA GmbH» ще у проформі-інвойсі від 05.03.2024 №Н240507 визначило умови та місце поставки FCA-DE Mugelen. При цьому, у пункті 3.1 контракту від 27.12.2023 №Н240129 зазначено, що умови поставки вказуються в інвойсах на кожну окрему партію товару, такий договір не містить третіх осіб, тільки позивача і компанію «WISTEMA GmbH»; умови поставки як у проформі-інвойсі від 05.03.2024 №Н240507, так і в комерційному інвойсі від 25.03.2024 відображені FCA-DE Mugelen.

Таким чином, названа митницею обставина не може розцінюватися як розбіжність у поданих до митного оформлення документах.

Стосовно відсутності вартісних характеристик у наданій до митного оформлення декларації країни відправлення, то така декларація не належить до переліку документів, які є обов`язковими для підтвердження митної вартості і її оформлення, як і занесення до неї відповідних відомостей лежить поза межами волі товариства позивача, тому і такі зауваження суд відхиляє.

З приводу каталогів, специфікацій, прейскурантів виробника товару, то умовами контракту від 27.12.2023 вони не закріплені як такі, що надаються позивачу, тому суд погоджується, що останній не зобов`язаний надавати такі документи митному органу, враховуючи об`єктивну неможливість для цього.

Щодо платіжного документу про оплату транспортних витрат.

Як вже зазначалося, разом із первинно поданою до митного оформлення декларацією, позивачем на підтвердження витрат у цій частині надано автотранспортну накладну №А755726 від 25.03.2024; договір перевезення із ТОВ «Бодекс-Україна» від 05.08.2022 №0508-22; заявку від 22.03.2024 №22032024/01 до договору перевезення; рахунок-фактуру про транспортні витрати від 25.03.2024 №СФ-0000190; довідку ТОВ «Бодекс-Україна» про транспортні витрати. При цьому, умовами названого договору про перевезення визначено, що оплата послуг здійснюється після розвантаження у місці доставки. До суду позивач надав платіжні інструкції про відповідну оплату, яка мала місце після митного оформлення після прибуття товару у м. Кропивницький.

Крім того, слід зазначити, що, як описувалося вище, на митній території України мав місце простій товару, у зв`язку із чим товариству виставлено рахунок від 25.04.2024. Разом із тим, відповідна сума не враховується при визначенні митної вартості товару, оскільки за нормами частини одинадцятої статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню: 1) плата за будівництво, спорудження, складення, технічне обслуговування або технічну допомогу, здійснені після ввезення імпортних товарів, таких як промислова установка, машини або обладнання; 2) витрати на транспортування після ввезення; 3) податки, які справляються в Україні.

Тому доводи митниці і в цій частині суд відхиляє.

Зауваження стосовно ненадання контракту №012-2023 від 27.12.2023 і помилки у назві товару у платіжній інструкції (розчинник «WVI-T» замість «WVI») описані вище і спростовані позивачем як під час надання пояснень і документів митному органу, так і у ході судового розгляду.

Стосовно витребування додаткових документів, суд враховує наступне.

Так, протиправність невмотивованого та безпідставного витребування митним органом додаткових документів підтверджується і правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23.04.2021 у справі №808/1402/18, де вказано наступне: «Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності».

У досліджуваному випадку відповідач в повідомленні зобов`язав позивача надати значний перелік додаткових документів, проте, не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити, не вказав і зауважень до вже поданих документів, чим необґрунтовано обмежив позивача в можливості довести митному органу правильність визначення митної вартості товару за основним методом.

Суд зазначає, що за умови ненаведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості.

З приводу безпосередньо додатково витребуваних документів, суд зазначає таке.

Щодо доводів митниці про неподання до митного оформлення висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією.

Суд зазначає, що саме по собі неподання такого документу не може слугувати підставою коригування митної вартості. До того ж, такий документ, у розумінні частини другої статті 53 Митного кодексу, не належить до документів, які підтверджують митну вартість товарів. Також суд погоджується з доводами позивача про те, що ненадання висновку до митного оформлення без належного обґрунтування митницею, що такий документ може усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови у митному оформленні товару. Так само його наявність або ж відсутність не вплинула на можливість визначення митної вартості у спірному випадку.

Стосовно подання договору із третіми особами, пов`язаного із основним договором, то судом не встановлено такого обов`язку у товариства, враховуючи невстановлення факту його укладення, як і сплати коштів на користь третіх осіб, зважаючи на умови контракту №Н240129 від 27.12.2023.

Щодо витребування виписки з бухгалтерської документації, то митницею не пояснено, які саме числові показники мають бути нею підтверджені, з якої бухгалтерської документації необхідно надати таку виписку, при цьому повна оплата товару підтверджується наданою платіжною інструкцією від 08.03.2024 №6.

Також суд погоджується із позивачем у тому, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості прийняте на підставах, які не були заявлені на час витребування додаткових документів, що позбавило товариство можливості надати пояснення, документи тощо із таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і оскаржуваного рішення, митний орган не надав належної оцінки поданим підприємством документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товарів за основним методом визначення митної вартості.

У той же час, як видно із матеріалів справи, визначена у відповідній митній декларації митна вартість товарів базувалася на об`єктивних, документально підтверджених даних і піддається обчисленню.

Разом із тим, митний орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами.

Суд вказує і на те, що митний орган в оскаржуваному рішенні, застосувавши резервний метод визначення митної вартості, не зазначив кількість товарів, вартість, вагу, країну походження, характеристики на підставі яких правил Інкотермс були поставлені товари, взяті за основу при коригуванні митної вартості, вказавши лише дату та номер митної декларації, яка бралися за основу для коригування - від 04.10.2023 №UA901020/2023/8273.

При цьому, за правилами пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

У свою чергу, судом досліджено митну декларацію від 04.10.2023 №UA901020/2023/8273 зі знеособленими даними, надану позивачу на адвокатський запит, взяту для коригування митної вартості. Так, у названій декларації від 04.10.2023 товар є органічний багатокомпонентний розчинник на основі ізопропілованого спирту, регенерований з комерційною назвою «Thinner Wistol Nitro», а у випадку, що досліджується, - розчинник складний, органічний, призначений для розчинення лаків і фарб «Verdunner WVI»; при цьому вміст компонентів названих розчинників різниться (а.с.91-92, 36-37). Крім того, для порівняння взято вже скориговану за резервним методом митну вартість товару; докази відсутності скасування у судовому порядку відповідного коригування не подані.

Таким чином, контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числове визначення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу.

Зважаючи на викладене, в цій справі митний орган не спростував дійсності поданих до митного оформлення основних документів, достовірності зазначених у них відомостей, контрактну ціну оцінюваних товарів, а також не довів об`єктивну неможливість перевірити вартість операції на підставі наданих позивачем документів. У той же час надані позивачем документи підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, тому у контролюючого органу були відсутні підстави для визначення митної вартості ввезеного товару не за ціною договору, а за резервним методом, відповідно до статті 64 МК України.

За змістом частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої цієї ж статті 77 в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У випадку, який розглядається, оскаржуване рішення про коригування митної вартості не відповідає наведеним вимогам.

Із урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

За змістом частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно з платіжної інструкції №170 від 05.06.2024, позивачем сплачено судовий збір у сумі 3028 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 3028 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача як суб`єкта владних повноважень, який прийняв оскаржуване рішення.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Стеро Альянс» - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів від 24.04.2024 №UA100320/2024/000037/2.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Стеро Альянс» (; місцезнаходження 02094, м. Київ, бульв. Верховної Ради, буд. 22. кв. 43) судовий збір розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (код ЄДРПОУ ВП: 43997555; місцезнаходження: 03124, м. Київ, бульвар В. Гавела, буд. 8-А).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.