Справа № 490/6383/25
Суддя: Лагода А. А.
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/6383/25
Провадження № 2-а/487/78/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого-судді: А.А. Лагоди

секретаря: К.Е. Мамчур

представника позивача: Р.М. Кондратенко

відповідача: М.В. Грішина

представника відповідача: І.В. Костюкової

представника відповідача: В.А. Мілюченко

перекладача: А.Р. Ахундов

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина рф ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2025 представник Миколаївського сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області Кондратенко Р.М. звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із адміністративним позовом, в якому просить затримати громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 (шість) місяців.

В обґрунтування адміністративного позову зазначив, що 06.08.2025 до Управління ДМС України в Миколаївській області надійшло подання з відділення поліції №4 Миколаївського РУП ГУНП № стосовно законності перебування в Україні громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 06.08.2025 співробітниками Управління міграційної поліції ГУНП в Миколаївській області виявлено та доставлено в Миколаївський сектор УДМС у Миколаївській області громадянина рф ОСОБА_1 без будь-яких документів. За результатами перевірки встановлено, що в порушення вимог Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» ОСОБА_1 проживає без документів на право проживання в Україні та які б надавали право на в`їзд/виїзд в Україну. За обліками Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України «Аркан» присутні відомості про виїзд зазначеної особи з території України 27.01.2020 через КПП «Бачівськ», в той час як інформація про перетин кордону з метою в`їзду в Україну з того часу відсутня по теперішній час. В ході опитування відповідача, позивачем було встановлено, що останній 19.01.2022 в`їхав в Україну через КПП «Харків» і більше з її території не виїжджав. В матеріалах адміністративної справи щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.203 КУпАП, присутня копія національного паспорта видана відповідачу серія 750967906 від 20.04.2015 термін дії якого закінчився 20.04.2025. відповідач пояснив, що у 2022 втратив вказаний паспорт. Також встановлено, що відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у шлюбі з громадянкою України, офіційно не працевлаштований, за обліками територіальних органів ДМС України відсутній, посвідкою на постійне/тимчасове проживання не документований, паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документований, за обліками реєстрації не значиться, із заявою про продовження строку перебування на території України та із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні не звертався, рішень про примусове поверненя/видворення, заборону в`їзду в Україну стосовно відповідача не приймалось. ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.203 КУпАП (протокол від 13.05.2025, складений Вітовським відділом УДМС України в Миколаївській області). 06.08.2025 співробітниками позивача відносно відповідача складено протокол про адміністративне затримання №ММК 000079. 06.08.2025 відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР ММК 001842 за ч.3 ст.203 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 06.08.2025 ПН ММК 001842. Позивачем 06.08.2025 було винесено рішення про: поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні та про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства, а саме відповідача з території України.

Розпорядженням голови Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.08.2025 матеріали позову передано до Заводського районного суду м. Миколаєва у зв`язку із неможливістю утворення складу суду для розгляду справи.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2025 зазначена цивільна справа заява надійшла в провадження судді Лагода А.А.

Ухвалою суду від 08.08.2025 відкрито спрощене провадження по справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову, посилаючись, зокрема на те, що підстав затримання ОСОБА_1 не має та він сам добровільно може виконати відповідне рішення міграційної служби.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.08.2025 до Управління ДМС України в Миколаївській області надійшло подання з відділення поліції № 4 Миколаївського РУП ГУНП № стосовно законності перебування в Україні громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

06.08.2025, на підставі протоколу №ММК 000079, гр. рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та у зв`язку з вчиненням правопорушення за ч.3 ст.203 КУпАП затримано.

06.08.2025 відносно відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР ММК 001842 за ч.3 ст.203 КУпАП. В розділі протоколу «пояснення особи» зазначено, що не зміг вчасно виїхати через те, що втратив свій паспорт громадянина для виїзду за кордон та через початок воєнних дій, в Україну в`їхав 19.01.2022 через КПП «Харків». Чому відомості про перетин кордону в офіційних обліках відсутній відповідачу не відомо.

06.08.2025 постановою про накладення адміністративного стягнення ПН ММК 001842 відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.203 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00грн. Штраф сплачено 07.08.2025.

Позивачем 06.08.2025 винесено рішення про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, а саме відповідача ОСОБА_1

06.08.2025 позивачем було винесено рішення про примусове видворення відповідача гр. рф. ОСОБА_1 з території України. Рішенням встановлено, що співробітниками УМП ГУНП в Миколаївській області виявлено та доставлено до Миколаївського сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області гр.рф. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до вимог п.п.2 п.2 постанови КМУ №150 від 15.02.2012, ч.3 ст.3, ст.4, ч.3 ст.9,ст.16 Закону України Про правовий статус ІГ та ОБГ» перебуває на території України з порушенням вимог законодавства. За обліками системи «Аркан» відомості про в`їзд відповідача в Україну відсутні, тобто перебуває в Україні без документів на право проживання та ухиляється від виїзду з її території України. Як слідує з пояснення відповідача національний паспорт був втрачений. За результатами проведеної перевірки, встановлено, що за обліками бази «Аркан» при сутня інформація про виїзд відповідача з території України 27.01.2020 через КПП «Бачівськ». Інформація про перетин кордону з метою в`їзду в Україну з того часу відсутня.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (на території рф, Черемушкінський відділ РАГС Москви) від 11.08.2017 серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 уклав 11.08.2017 шлюб з гр. ОСОБА_2 (громадянство України, с. Нововасилівка, Снігурівського району Миколаївської області) про що було складено актовий запис №1199.

Бездіяльність відповідача щодо отримання офіційного статусу на території України, отримання документів на проживання, звернення до компетентних органі в для отримання статусу біженця свідчить про свідоме незаконне перебування на території України.

Відповідач досяг 18-річного віку, статус біженця йому не надано, в процедурі отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні він не перебуває й, таким чином у нього, відсутні підстави, за наявності яких примусове видворення до особи не, застосовується (ч. 8 ст. 26 та ч. 8 ст. 30 Закону «Про правовий статус іноземців, та осіб без громадянства»).

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України). У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Згідно з пунктом 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту». Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», якою встановлено заборону щодо примусового повернення, видворення або видачі чи передачі іноземця та особи без громадянства.

На теперішній час відповідач перебуває на території України незаконно, постійного зареєстрованого місця проживання, законного джерела існування в Україні не має, дозвіл на імміграцію в Україну не оформляв, будь-яких інших дій для легалізації факту свого перебування на території України не вчиняв.

Позивач в своєму позові посилається на частину 1 статті 289 КАС України як на підставу звернення до суду з вимогами про затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

В обґрунтування таких вимог зазначає, що відповідач є нелегальним мігрантом, документи які б підтверджували його законне перебування на території України відсутні; відповідач не має законного джерела існування на території України, що є прямим порушенням частини 1 статті 21 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Надаючи оцінку зібраним доказам, отриманим від сторін поясненням, приймаючи рішення у даній справі, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Частиною 3 ст. 3 розділу I Закону зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Положенням частини 1 статті 289 КАС України встановлено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилитиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України.

Судом встановлено, що відповідач на час розгляду справи не ідентифікований, у нього відсутні оригінали документів, що посвідчують особу, а також документи, що дають право на виїзд з України. Будь-яких документів, які б надавали право відповідачу постійно чи тимчасово перебувати на території України, суду не надано. Також, не надано суду доказів звернення відповідача до компетентних органів із заявою про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Таким чином, оскільки у відповідача відсутні документи, що посвідчують особу, та документи, які дають право на перетин державного кордону, відповідач не має законних підстав для перебування на території України, рішення про примусове видворення від 06.08.2025 не оскаржене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Відповідно ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Враховуючи, що відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ним правил перебування в Україні, враховуючи ухилення від виїзду з України, існує ризик його втечі, суд вважає доведеними підстави для його затримання з метою забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту перебування іноземців або осіб без громадянства, строком на 6 (шість) місяців.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст. ст. 243, 288, 289, 371 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина рф ОСОБА_1 про затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України задовольнити.

Затримати громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 (шість) місяців.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, адреса: м. Миколаїв, вул. Шевченка, 40, .

Відповідач: громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце перебування: АДРЕСА_2 .

Суддя А.А. Лагода