Справа № 577/2949/25
Суддя: Логін Є. В.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/2949/25
Провадження № 2-а/577/63/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Логіна Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Скляр О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Лішунов Є.О. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у якому просить скасувати постанову серії АП № 802 від 28.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, провадження по справі закрити.

Вважає, що під час її винесення не дотримано вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Свої вимоги мотивує тим, що 16.04.2025 р. уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який 04.04.2025 р. о 09.00 год. в особливий період під час мобілізації не прибув за викликом на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) будучи оповіщеним 01.04.2025 р. про необхідність прибуття на збірний пункт відповідно до отриманої ним повістки з метою проходження медичного огляду та визначення призначення на особливий період, чим порушив вимоги абз. 2 ч.1 та ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також вимоги абз.2 ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

28.04.2025р., представником позивача, засобами електронного зв`язку було подано клопотання відповідачу про перенесення розгляду справи із 28.04.2025р., яке містило докази неможливості прибуття ОСОБА_1 на місце її розгляду у зазначений в протоколі час. Але про даний факт взагалі у постанові не згадується. Вважає відмову в перенесенні розгляду протиправною. Крім того, йому, як представнику , не було надано можливості для ознайомлення з матеріалами справи, що являється грубим порушенняи норм КУпАП. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу. Крім того, ОСОБА_1 не отримував ніяких повісток про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 04.04.2025р., доказів відповідачем цього не надано. Зважаючи на викладене, просить скасувати вказану постанову, а справу про адміністративне правопорушення закрити. Крім того, просить поновити строку для звернення до суду, якщо такий був порушений та судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28.05.2025 року на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача Лішунов Є.О. в судовому засіданні 29.07.2025р. позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в заяві обставини і факти. Додатково пояснив, що ОСОБА_1 в день винесення оскаржуваної постанови - 28.04.2025р. був госпіталізований до лікарні у м. Києві, де йому була проведена операція на серце, виписаний лише 06.05.2025р. Про даний факт він повідомляв відповідача у своєму клопотанні про відкладення розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , однак таке залишено без реагування. 04.08.2025р. представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без його участі.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без їх участі. Зазначають, що проти позову заперечують. Правом на подання відзиву не скористалися.

Відповідно до ч. ч. 5,6 ст. 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на момент прийняття рішення у справі, відповідач не скористався своїм правом, передбаченим статтею 162 КАС України, та не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

Що стосується поновлення позивачу строку звернення до суду, то згідно ч. 3 ст. 286 КАС позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

За правилами частин 1, 3 ст. 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, визначальним для поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом є встановлення часу з якого особа була обізнана про порушення її прав, свобод та інтересів, а також поважність причин несвоєчасного звернення.

В матеріалах справи міститься конверт, адресований ОСОБА_2 та трекінг відправлень, з якого вбачається, що адресат отримав лист від ІНФОРМАЦІЯ_2 13.05.2025 р. , а вже 21.05.2025 року, тобто у визначений законодавцем десятиденний строк, звернувся до суду з позовом.

За таких обставин строк звернення до суду не порушений.

Перевіряючи законність оскаржуваної постанови, суд виходить з наступного.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16.04.2025 р. встановлено факт, що 04.04.2025 р. о 09.00 год. ОСОБА_1 в особливий період під час мобілізації не прибув за викликом на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) будучи оповіщеним 01.04.2025 р. про необхідність прибуття на збірний пункт відповідно до отриманої ним повістки з метою проходження медичного огляду та визначення призначення на особливий період, чим порушив вимоги абз. 2 ч.1 та ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також вимоги абз.2 ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Повідомлено, що розгляд справи відбудеться 28.04.2025 р. о 10.00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) ( а.с.19,20)

Згідно постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 серії АП № 802 від 28.04.2025 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., оскільки останній 04.04.2025 р. в особливий період під час мобілізації не прибув за викликом на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ), будучи оповіщени про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою проходження медичного огляду та визначення призначення на особливий період. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги абз. 2 ч.1 та ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також вимоги абз.2 ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу а скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.( а.с.17,18)

Представником позивача надано копію клопотання від 28.04.2025 р., адресованого ІНФОРМАЦІЯ_4 про перенесення розгляду справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності у зв`язку з неможливістю прибуття ОСОБА_3 на розгляд справи, оскільки останній 28.04.2025 р. був госпіталізований до клінічної лікарні «Феофанія» у м. Києві для проведення планової операції. Надав виписку з медичної картки стаціонарного хворого.

Положеннями ч.3 ст.210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Окрім того, ч. 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п .6 Розділу II Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджена Наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3 - до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Так, станом на день розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови від 28.04.2025р. у ОСОБА_1 існували поважні причини неявки, про що було подано клопотання про відкладення її розгляду, яке залишилось без реагування зі сторони ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни, зокрема, зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування тасоціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіального центру комплектування тасоціальної підтримки тощо визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі Порядок).

Відповідно до п. 28 Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання)повістки.

Пунктом 40 Порядку передбачено, що під час вручення повістки здійснюється фото- і відеофіксація із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейським.

Пунктом 41 Порядку встановлено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

У постанові про адміністративне правопорушення від 28.05.2025 р. не зазначено жодних доказів (копії повістки з підписом, світлин, відеозапису або посилання на здійснення відеозапису або відомості поштового відправлення про отримання чи відмову від отримання поштового відправлення або відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, в разі надсилання повістки поштою) на підтвердження виклику ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

На підставі викладеного, враховуючи вимоги п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560, суд вважає недоведеним факт належного оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на визначену дату.

Із змісту рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 вбачається, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За наведених вище підстав постанова про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а справа підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, ст. ст. 7, 9, 10, 210, 245, 247, 251, 280 КУпАП, ст. ст.2,5-11,72-77,78,159-162,241-246,250,286,292,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії АП № 802 від 28.04.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного штрафу в розмірі 17000 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 відшкодування судових витрат 605 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 ( місцезнаходження : АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя Логін Є. В.