Справа № 420/19755/25
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

06 серпня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши заяву представника відповідача про розгляд справи в порядку строщеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КРУПЯНИЙ ДВІР» (65062, м. Одеса, вул. Посмітного, буд. 9-А, офіс, 2, ) до Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія, 21-А, ) про визнання протиправним дій та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 20.06.2025 надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «КРУПЯНИЙ ДВІР» до Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про коригування митної вартості товарів:

- №UA500500/2025/000007/1 від 03.01.2025,

- №UA500500/2025/000072/1 від 05.02.2025,

- №UA500020/2025/000082/1 від 24.02.2025.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «КРУПЯНИЙ ДВІР» та Компанією Les Industries Alimentarires S.A. Randa (Туніс) було укладено Контракт №IMP-14/11/2024 від 14 листопада 2024 року, відповідно до якого Продавець зобов`язується, постачати та передавати у власність Покупця бакалійну продукцію, а Покупець приймати і оплачувати товар. По першій партії товару, згідно п. 1.2. Специфікації №1 від 14.11.2024 до Контракту №IMP-14/11/2024 від 14 листопада 2024 року найменування товару та кількість: - Кускус М із твердої пшениці, код УКТЗЄД , туніського походження у розмірі 20,5 (двадцять з половиною) метричних тон за ціною 705 доларів США за метричну тону, згідно до Специфікації якості №1, яка є невід`ємною частиною цього Контракту. Враховуючи наведене, оплату від загальної суми рахунку-фактури було здійснено у розмірі 13452,50 доларів США, що підтверджується SWIFT платежем №б/н від 09.05.2025, в призначенні якого зазначено «PAYMENT FOR COUSCOUS ACC. CONTRACT IMP-14/11/2024 FROM 14.11.2024, INVOICE 132/2024 FROM 20.11.2024».

По другій партії товару, вказані умови корелюються у Специфікації №2 від 14.11.2024 до Контракту №IMP-14/11/2024 від 14 листопада 2024 року найменування товару та кількість: - Кускус М із твердої пшениці, код УКТЗЄД , туніського походження у розмірі 123,00 (сто двадцять три) метричних тон за ціною 705 доларів США за метричну тону, згідно до Специфікації якості №1, яка є невід`ємною частиною цього Контракту. На виконання цієї Специфікації, Продавцем було виставлено інвойс №123/2024 від 20.11.2024р., відповідно до якого, загальна вартість товару становить 86715,00 доларів США. 23.05.2025 Позивач сплатив 30000,00 доларів США, що підтверджується SWIFT платежем №б/н від 23.05.2025 р., призначення: «PAYMENT FOR COUSCOUS ACC. CONTRACT IMP-14/11/2024 FROM 14.11.2024, INVOICE 123/2024 FROM 20.11.2024» 02.06.2025 Позивач сплатив 20000,00 доларів США, що підтверджується SWIFT платежем №б/н від 02.06.2025 р., призначення: «PAYMENT FOR COUSCOUS ACC. CONTRACT IMP-14/11/2024 FROM 14.11.2024, INVOICE 123/2024 FROM 20.11.2024» 17.06.2025 Позивач сплатив 20000,00 доларів США, що підтверджується SWIFT платежем №б/н від 17.06.2025 р., призначення: «PAYMENT FOR COUSCOUS ACC. CONTRACT IMP-14/11/2024 FROM 14.11.2024, INVOICE 123/2024 FROM 20.11.2024» За наведеного, Позивач сплатив на розрахунковий рахунок контрагента у загальному розмірі 70000,00 доларів США, залишок 16715,00 доларів США буде здійснено орієнтовно 23-27.06.2025 року.

По третій партії товару, згідно п. 1.2 .Специфікації №3 від 20.01.2025 до Контракту №IMP-14/11/2024 від 14 листопада 2024 року: - Кускус М із твердої пшениці, код УКТЗЄД , туніського походження у розмірі 102,5 (сто дві з половиною) метричних тон за ціною 715 доларів США за метричну тону, згідно до Специфікації якості №1, яка є невід`ємною частиною цього Контракту. З метою здійснення митного оформлення товарів, представником Позивача, (декларантом) було подано митні декларації, в яких митна вартість товару була визначена за ціною інвойсу.

Проте Одеською митницею було прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000007 від 03.01.2025 та Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000007/1 від 03.01.2025, яким було скориговано митну вартість товарів, а саме, на підставі аналізу баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості митного оформлення даним СЗЕД є більшим та становить по товару № 1 заявлену митну вартість скориговано за резервним методом визначення митної вартості до рівня - 0,8255 долар США за кг нетто (ЕМД від 27.05.2024 № UA500100/2024/006057), ніж заявлено декларантом 0,8053 долар США /кг нетто.

Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2025/000107 від 05.02.2025 року та Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2025/000072/1 від 05.02.2025, яким було скориговано митну вартість товарів, а саме, на підставі аналізу баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості митного оформлення даним СЗЕД є більшим та становить по товару № 1 заявлену митну вартість скориговано за резервним методом визначення митної вартості до рівня- 0,8255 долар США за кг нетто (ЕМД від 27.05.2024 № UA500100/2024/006057), ніж заявлено декларантом 0,7346 долар США /кг нетто.

Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500020/2025/000113 від 24.02.2025 та Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500020/2025/000082/1 від 24.02.2025 яким було скориговано митну вартість товарів, однак не наведено жодної інформації щодо такого коригування. Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, відповідно до пункту 1 статті 64 МКУ у разі, якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ) за резервним методом.

Ухвалою судді від 24.06.2025 позовну заяву залишено без руху встановивши 10- денний строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду належним чином (нотаріально) засвідчених перекладів на державну мову всіх документів, доданих до позовної заяви, що складені іноземною мовою.

07.07.2025 від представника позивача надійшла заява (вх. №ЕС/68648/25), в якій просить продовжити строк, встановлений ухвалою судді від 24.06.2025 на усунення недоліків, оскільки виготовлення великої кількості перекладів документів додатків до позовної заяви, нотаріальне посвідчення перекладів таких документів потребує додаткового строку.

Ухвалою судді від 11.07.2025 постановлено клопотання представника позивача (вх. №ЕС/68647/25) про продовження процесуального строку задовольнити та продовжити на 2-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

08.07.2025 від представника позивача надійшло клопотання (вх. №ЕС/69571/25) на виконання недоліків вказаних в ухвалі суду від 24.06.2025, з долученням до матеріалів справи документи засвідчені нотаріальним перекладом.

11.07.2025 ухвалою судді, прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження по справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

23.07.2025 до суду надійшло клопотання (вх. №ЕС/74873/25) представника відповідача Одеської митниці, в якому заявник заперечує проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та просить суд постановити ухвалу, якою задовольнити заяву Одеської митниці про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін,мотивуючи тим, що розмір можливих збитків у даній справі (різниця в митних платежів між заявленою та скоригованою митною вартістю спірного товару) становить 332617,59 грн. Зазначена обставина свідчить про складність даної справи, яка потребує розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи з метою надання усних пояснень, оскільки результат розгляду справи матеріальні збитки для сторін у сумі 332617,59 грн.

Дослідивши вказане клопотання, суд приходить до наступного.

Одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно ч.1 ст.12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч.5 ст.12 КАС України умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити у задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Покликання відповідача на розмір можливих збитків у даній справі (різниця в митних платежів між заявленою та скоригованою митною вартістю спірного товару) на суму 332617,59грн, не може бути сприйняте судом як належний аргумент для переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, оскільки будь-який спір, з огляду на дії позивача щодо його ініціювання, є значимим для нього, так само як і для відповідачів, оскільки судове провадження має наслідком ухвалення судового рішення, яким вирішується спір між ними. При цьому, таке судове рішення підлягатиме оскарженню в порядку, визначеному КАС України.

Відповідно до частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Водночас норми ст.262 КАС України не передбачають проведення судового засідання та виклику учасників справи, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд також зазначає, що законодавець не пов`язує законність та обґрунтованість судового рішення з викликом сторін у судове засідання.

Суд звертає увагу, що згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 27.08.2019 у справі №826/7244/18, бажання сторін у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, висловлені ними в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення справи до розгляду з викликом її учасників.

Отже, саме по собі клопотання сторони про розгляд справи за її участю, яка, відповідно до процесуального закону може розглядатися в порядку письмового провадження, не є достатньою підставою для призначення її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Оцінюючи доводи представника відповідача стосовно заявленого клопотання суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд зауважує, що з огляду на категорію та складність даної справи, обсяг доказів, кількість сторін, обраний позивачем спосіб захисту у позовній заяві тощо, характер спірних правовідносин, предмет доказування, є незначної складності та не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Заявник, у поданому клопотанні не навів жодної належної та достатньої підстави у підтвердження необхідності розгляду справи в порядку загального позовного провадження, а так з викликом учасників. Безпосередньо з клопотання представника відповідача не вбачається, які конкретно обставини чи факти, потребують детального встановлення та аналізу саме в судовому засіданні, і не можуть бути встановлені під час розгляду даної справи в порядку письмового провадження, наведені ж доводи є лише припущеннями про можливе існування обставин та фактів, які могли б бути вирішені виключно під час розгляду справи у відкритому судовому засіданні з викликом та за участю сторін.

Отже, представником відповідачів у поданому клопотанні не доведено, та судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність підстав для розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження, або у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Поряд з викладеним, суд вважає за необхідне звернути увагу представника відповідачів, що в силу приписів КАС України, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема, аргументами іншої сторони, та реагувати на вказані аргументи з урахуванням приписів чинного процесуального законодавства, а саме шляхом подання відзиву, заперечень, додаткових пояснень, письмових доказів, тощо.

З урахуванням зазначених обставин, у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Керуючись ст.ст. 12, 243, 248, 256, 262 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання (вх. №ЕС/74873/25 від 23.07.2025) представника відповідача Одеської митниці про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА