Справа № 675/960/25
Суддя: Демчук П. В.
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/960/25
Провадження № 2-а/675/19/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2025 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Демчука П.В.,

за участю секретаря судового засідання Григор`євої О.С.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши в залі суду в м. Ізяслав адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ВПД № 2 (м. Ізяслав) Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області Венглюка Вадима Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до поліцейського ВПД № 2 (м. Ізяслав) Венглюка Вадима Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обгрунтування позову зазначив, шо 13 червня 2025 року сержантом поліції Венглюком В.О., працівником ВПД № 2 (м. Ізяслав) було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за те, що він допустив порушення п. 14.6 Правил дорожнього руху, а саме здійснив обгін транспортного засобу в умовах обмеженої оглядовості чи в умовах недостатньої видимості. Із таким рішенням рішенням позивач не погодився та вважає постанову незаконною з наступних підстав.

Автомобіль патрульної поліції при визначенні правопорушення знаходився на значній відстані від місця здійснення маневру, і з того місця, де вони знаходилися неможливо встановлювати умови обмеженої чи необмеженої оглядовості. Визначення обмеженої оглядовості може здійснюватися лише на місці здійснення маневру, а не з відстані 80-100 м. позаду цієї локації, що підтверджується відеозаписом автомобільного відеореєстратора поліцейських. Враховуючи наведене, позивач просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні позивач подану позовну заяву підтримав.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій він заперечує проти скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. При цьому посилається на відеозапис правопорушення, де видно, що позивач, керуючи транспортним засобом, почав здійснювати маневр обгону на ділянці дороги, де є обмежена оглядовість, та де нанесена дорожня розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія). Обгін на суцільній лінії дороги заборонено Правилами дорожнього руху, про що було позивачеві повідомлено. В судове засідання відповідач не з`явився.

Заслухавши позивача та дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або до суду у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 2 ст.122 КпАП України передбачена відповідальність за порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду.

Судом встановлено, що 13 червня 2025 року працівником ВПД № 2 Шепетівського РУП Венглюком В.О. була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 510 грн. за те, що він 13.06.2025 року близько 16 год. на автодорозі Т-18-04, керуючи автомобілем NISSAN, н.з. НОМЕР_1 , здійснив обгін транспортного засобу на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю, чим порушив п. 14.6 г Правил дорожнього руху.

Із відеозапису реєстратора патрульного автомобіля, переглянутого в судовому засіданні, вбачається, що автомобіль поліції на участку автодороги Т-18-04 рухався позаду автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на відстані приблизно 80-100 метрів. Коли автомобіль ОСОБА_1 почав обгін автомобіля, що їхав попереду, із місця перебування автомобіля патрульної поліції видно, що автомобіль почав обгін на повороті участку дороги, а оглядовість дороги обмежена.

Поліцейські пришвидшились та за допомогою проблискових маячків зупинили автомобіль NISSAN. Після зупинки автомобіля позивача поліцейський зауважив, що на участку дороги, де проведено обгін, нанесена тонка суцільна смуга, яка розділяє напрямки руху і її не можна пересікати. При цьому поліцейський зазначає, що на даному участку обмежена оглдядовість і «там навіть суцільна, її вже погано видно, але ….».

Позивач надав пояснення, що з того місця, де він здійснював обгін, оглядовість дороги була достатньою для вчинення безпечного маневру. Автомобіль попереду їхав із невеликою швидкістю, на даному участку дороги відсутні знаки, які попереджують про небезпечні повороти або заборону обгону, а тому порушення правил обгону він не вчиняв.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За правилами ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

На думку суду відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема, що на участку дороги, де позивач здійснював обгін іншого транспортного засобу, наявна суцільна смуга, що розділяє напрямки руху, і що на даному участку дороги дійсно обмежена оглядовість. Із наданого відео вбачається, що лінія, яка розділяє напрямки руху, тривалий час не відновлювалася, її видно не чітко внаслідок часткового стирання та проведеного ямкового ремонту.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Надане відео не підтверджує беззаперечно, що ОСОБА_1 було допущено порушення правил обгону. Аналізуючи встановлені обставини справи, докази, суд приходить до висновку, що винуватість у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП не доведена, відповідно, адміністративне стягнення накладено неправомірно, тому постанова є незаконною і її слід скасувати із закриттям провадження у адміністративній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 160, 205, 229, 241- 246 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову ЕНА № 4968666 від 13.06.2025 року, винесену поліцейським ВПД № 2 Венглюком Вадимом Олександровичем 13 червня 2025 року, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Сьомого апеляційного адміністративного суду.з дня складання рішення в повному обсязі.

Суддя П.В.Демчук