Справа № 320/54065/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Колеснікова І.С. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року Справа № 320/54065/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мельничука В.П., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 04.04.2024 № 37;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві зарахувати ОСОБА_1 , до пільгового стажу період роботи з 2018 року по 2023 на посаді рентгенолаборанта (що відноситься до середнього медичного персоналу) рентгенодіагностичного відділення у КНП «КДЦ Дніпровського району м. Києва» та здійснити перерахунок пенсії за віком, призначеної на пільгових умовах за Списком № 1, з 28.03.2024 (дата звернення за перерахунком).

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року адміністративний позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення суд виходив з того, що в редакції Списку №1, введеному в дію постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, законодавець пішов шляхом не зазначення в Списку №1 конкретних посад згідно з Національним класифікатором професій України ДК 003:2010, а шляхом зазначення всієї номенклатури спеціальностей «молодших спеціалістів з медичною освітою», зокрема й посада рентгенлаборанта. При цьому, суд відзначив, що Позивачка у спірний період працювала і виконувала постійну роботу в зоні іонізації повний робочий день, що передбачено Списком №1.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги посилання Відповідача на те, що довідка надана заявницею не відповідає постанові КМУ №637 додаток №5, а саме в довідці відсутнє посилання на статтю 50 Закону, оскільки така довідка видавалась безпосередньо роботодавцем і Позивачка не має нести відповідальність за її правильність.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні позову - відмовити повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ГУ ПФУ в м. Києві посилається на рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 20.09.2023 №37, ГУ ПФУ у Дніпропетровській області від 11.10.2023 №37, якими Позивачці було відмовлено у зарахуванні до її пільгового стажу період роботи з 2018 по 2023 роки на посаді рентгенлаборанта.

Також ГУ ПФУ в м. Києві зазначає, що ним було прийнято спірне рішення про відмову у зарахуванні періоду роботи до пільгового стажу, оскільки пільгова довідка не відповідає постанові Кабінету Міністрів України № 637 додаток № 5, а саме, в довідці відсутнє посилання на статтю 50 Закону, а відтак наполягає, що дії Апелянта є правомірними.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що судом при вирішенні цієї справи було неповно встановлено обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цієї справи в частині.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2025 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін з наступних підстав.

8. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивачка перебуває на обліку в ГУ Пенсійного фонду в м. Києві та отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах за Списком №1.

28.03.2024 Позивачка звернулась до Відповідача із заявою про зарахування їй до пільгового стажу період роботи з 2018 року по 2023 на посаді рентгенолаборанта.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 04.04.2024 № 37 Відповідач відмовив Позивачці у задоволенні її заяви з огляду на те, що пільгова довідка не відповідає постанові КМУ №637 додаток №5, а саме в довідці відсутнє посилання на статтю 50 Закону.

Згідно з записами трудової книжки Позивачки копія якої наявна у матеріалах справи, ОСОБА_2 з 13.01.2016 прийнята рентгенолаборантом, записів про звільнення її немає.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частина перша статті 24 Закону № 1058-IV передбачає, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до вимог ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та розділу XIX Охорона здоров`я, списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи, за результатами атестації робочих місць та повної трудової зайнятості, мають серед іншого молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів).

Професійна назва "рентгенлаборант" міститься у Національному класифікаторі професій України ДК 003:2010, затвердженому наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 №327.

В редакції Списку № 1, введеному в дію постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, законодавець пішов шляхом не зазначення в Списку №1 конкретних посад згідно з Національним класифікатором професій України ДК 003:2010, а шляхом зазначення всієї номенклатури спеціальностей «молодших спеціалістів з медичною освітою».

Зазначений підхід розкривається в Положенні про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 23.11.2007 №742 (далі - Положення).

Згідно з п.1.6, п.4.14 Положення про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою та пункту 12 «Рентгенологія» додатку 1 до п.1.6 цього Положення, атестація проводиться за спеціальностями, передбаченими Номенклатурою спеціальностей молодших спеціалістів з медичною освітою (додаток 1) з урахуванням вимог кваліфікаційних характеристик молодших спеціалістів з медичною освітою. При цьому, робота на посаді рентгенлаборанта зараховується до стажу роботи за спеціальністю "рентгенологія", що включена до номенклатури спеціальностей молодших спеціалістів з медичною освітою.

Відповідно, позиція Списку №1 «молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів)», поширюється на рентгенлаборантів у разі їх зайнятості повний робочий день на роботах і в умовах передбачених цією позицією списку.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Переглядаючи рішення суду першої інстанції в контексті доводів Апелянта колегія суддів відзначає, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

11. Як правильно встановлено судом першої інстанції, згідно з записами трудової книжки /т.1 а.с.21/з 13.01.2016 Позивачка прийнята рентгенолаборантом, записи про звільнення її відсутні.

12. Відповідно до розділу ХІХ Списку 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461, передбачено молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок).

При цьому, згідно з пункту 4.14 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 23 листопада 2007 року № 742 «Про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою» робота на посадах рентгенлаборантів, технологів з рентгенологічної діагностики зараховується до стажу роботи для атестації за спеціальністю «рентгенологія».

13. Тобто, відповідно до зазначеного наказу посада «рентгенлаборант» відноситься до молодших спеціалістів, а тому відповідно позиція Списку № 1 «молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодші спеціалісти з медичною освітою рентген лаборант інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок)» поширюється на рентгенлаборантів, у разі їх зайнятості повний робочий день на роботах і в умовах передбачених цією позицією Списку, що Апелянтом не оскаржується.

14. Водночас, Апелянт відмовив у зарахуванні пільгового стажу роботи Позивачки з формальних підстав, а саме з огляду на те, що у довідці про пільгові періоди роботи не процитовано положення ч. 1 ст. 50 Закону № 1058, що не спростовує факту роботи Позивачки повний робочий день на посаді, яка передбачена Списком №1, а відтак не може бути самостійною підставою для відмови у зарахуванні спірних періодів роботи до пільгового стажу ОСОБА_1 .

15. За позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 21 лютого 2018 року у справі №687/975/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці; неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Окрім того, Верховний Суд у постанові від 11 листопада 2020 року у справі №677/831/17 зазначив, що не усі недоліки записів у трудовій книжці (зокрема й уточнюючих довідок) можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів.

16. В контексті обставин цієї справи та доводів ГУ ПФУ, покладених ним в основу свого рішення про відмову у призначенні пенсії Позивачці, колегія суддів враховує й те, що за частиною третьою статті 44 Закону №1058-IV органи пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

17. Втім, у межах справи, що розглядається судом не встановлено, а матеріали справи не містять доказів звернення ГУ ПФУ до відповідних підприємств, установ та організацій з метою надання необхідних додаткових документів, а також здійснення відповідної перевірки достовірності поданих Позивачкою та відображених у її трудовій книжці відомостей щодо періодів роботи та її страхового (трудового) стажу, наявності правових підстав для призначення пенсії на пільгових умовах.

18. Враховуючи усе вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 04.04.2024 № 37 та наявність правових підстав для його скасування.

19. Окрім того, як правильно зазначив суд першої інстанції, ефективним способом захисту порушеного права Позивачки є зобов`язання Відповідача зарахувати ОСОБА_1 до її пільгового стажу період роботи з 2018 року по 2023 на посаді рентгенолаборанта (що відноситься до середнього медичного персоналу) рентгенодіагностичного відділення у КНП «КДЦ Дніпровського району м. Києва» та здійснити перерахунок пенсії за віком, призначеної на пільгових умовах за Списком № 1, з 28.03.2024 (дата звернення за перерахунком).

20. Аналізуючи всі доводи Апелянта, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

21. Отже, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що судом повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

22. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

23. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року - без змін.

24. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати в цій справі перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 06 серпня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: В.П. Мельничук

Є.І. Мєзєнцев