Справа № 320/24807/25
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

19 травня 2025 року Київ №320/24807/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просить суд:

- зупинити дію рішення Ірпінської міської ради №3830-50-VIII від 06.03.2025 року «Про внесення та затвердження змін в структурі виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету» до набрання законної сили судовим рішенням у справі;

- зупинити дію наказу начальника Управління праці та соціального захисту населення від 06.03.2025 року № 7-од «Про внесення змін в структуру та штатний розпис управління» до набрання законної сили судовим рішенням у справі;

- заборонити секретарю ради Макеєвій А.Г., першому заступнику міського голови Кравчуку Андрію Володимировичу, заступникам міського голови Михальченко Лідії Яківні, ОСОБА_2 , керуючій справами Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Ярошенко Тетяні Юріївні без наявності відповідного рішення Ірпінської міської ради про тимчасове покладення обов`язків в.о. міського голови у зв`язку з відстороненням ОСОБА_3 (прийнятого на підставі ухвали суду про таке відсторонення або продовження відсторонення) вчиняти від імені в.о. міського голови дії, пов`язані з реалізацією рішення Ірпінської міської ради №3830-50-VIII від 06.03.2025 року, включаючи видання наказів про звільнення, повідомлення працівників, внесення змін до штатного розпису, введення в дію штатного розпису тощо - до набрання законної сили рішенням суду по суті спору;

- заборонити начальнику/в.о. начальника Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради вчиняти дії, пов`язані з реалізацією рішення Ірпінської міської ради №3830-50-VIII від 06.03.2025 та наказу начальника Управління праці та соціального захисту населення від 06.03.2025 №7-од, включаючи видання наказів про звільнення, повідомлення працівників, внесення змін до штатного розпису тощо.

Заява обґрунтована тим, що 14.03.2025 ОСОБА_1 був ознайомлений з попередженням про заплановане вивільнення у зв`язку зі скороченням штатної чисельності Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради відповідно до рішення п`ятдесятої сесії восьмого скликання від 06.03.2025 №3830-50-VI «Про внесення та затвердження змін в структурі виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету» та наказу начальника управління від 06.03.2025 №7-од «Про внесення змін в структуру тa штатний розпис управління», оскільки: 1. - п. 3 рішення Ірпінської міської ради №3830-50-VIII від 06.03.2025 «Про внесення та затвердження змін в структурі виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету» передбачено зменшити, шляхом скорочення, загальну чисельність працівників Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради на 18 штатних одиниць та встановити граничну чисельність працівників в кількості 21,5 штатних одиниць. 2. - п. 1.3. наказу начальника управління від 06.03.2025 року №7-од «Про внесення змін в структуру тa штатний розпис управління» передбачено, зокрема скоротити посаду соціального робітника відділу соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради - 5 штатних одиниць. На момент ознайомлення ОСОБА_1 з попередженням про заплановане вивільнення Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради не повідомило про наявні вакантні посади, які б відповідали кваліфікації Позивача. У листі за вих. №884/02-04 від 09.05.2025 року начальник Управління праці та соціального захисту населення Ірпінської міської ради О. Наконечна зазначила, що вакантні посади, які б відповідали кваліфікації Позивача, не були запропоновані у зв`язку з їх відсутністю. Проект рішення «Про внесення та затвердження змін в структурі виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету» з Додатком 1, який відрізняється від прийнятого в результаті рішення був оприлюднений на офіційному сайті Ірпінської міської ради 24.02.2025 року, а проект порядку денного п`ятдесятої сесії Ірпінської міської ради, який включає питання №8 «Про внесення та затвердження змін в структурі виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету» - 26.02.2025 року відповідно.

Наведені обставини, на думку заявника, підтверджують наявність обґрунтованих підстав для вжиття заходів до забезпечення позову про те, що незастосування заходів забезпечення позову приведе до заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, в тому числі прямих матеріальних витрат.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши викладені у заяві мотиви, а також з урахуванням поданих до заяви матеріалів, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи приписи ст. 154 КАС України суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Частиною 1, 2 ст. 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст. 150 КАС України).

Відповідно до положення ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, перевіряє чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Крім того, суд наголошує, що підстави щодо наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог.

Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Аналогічна правова позиція сформована Верховним Судом у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17.

Суд зазначає, що вимоги заявлені в заяві на час розгляду заяви про забезпечення позову до подачі позову, є фактично вирішенням справи по суті, а ухвалення рішення про забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, не відповідає меті інституту забезпечення позову.

Застосування судом заходів забезпечення позову, про які просить заявник, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову.

Суд звертає увагу на те, що заявник не надав доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, як і не обґрунтував причин неможливості захисту (поновлення) прав, свобод та інтересів заявника після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрив у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав заявника у майбутньому, а також очевидність ознак протиправності рішень чи дій відповідача.

Заявником не доведені та документально не підтверджені обставини, які б унеможливили захист його прав та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі, та на які заявник посилається у заяві про забезпечення позову.

Суд наголошує на тому, що спосіб забезпечення позову, обраний позивачем, є фактично вирішенням справи по суті на період розгляду справи, що є неприпустимим.

Аналогічний правовий висновок викладений в абзаці 4 пункту 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2, згідно із яким вказано, що судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Суд акцентує увагу на тому, що аргументи та доводи, покладені заявником в обґрунтування заяви про забезпечення позову до подачі позову є обґрунтуванням підстав незаконності рішення Ірпінської міської ради №3830-50-VIII від 06.03.2025 року «Про внесення та затвердження змін в структурі виконавчих органів ради, апарату ради та її виконавчого комітету» та наказу начальника Управління праці та соціального захисту населення від 06.03.2025 року № 7-од «Про внесення змін в структуру та штатний розпис управління», щодо оскарження яких він має намір подати позов.

Натомість в заяві про забезпечення позову, яка подана до подачі позову, не наведено обставин, які є підставою для забезпечення позову, а саме обставин, які б свідчили про існування вже очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, не обґрунтовано причин неможливості захисту (поновлення) прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрито у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому, а також очевидність ознак протиправності рішень чи дій відповідача, тому суд вважає відсутніми підстави для задоволення даної заяви про забезпечення позову.

Виходячи з викладених заявником обставин та вищенаведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову до подачі позовної заяви не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 150-154, 243, 248 КАС України, суддя

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Я.В. Горобцова