Справа № 640/6864/21
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про витребування доказів

06 серпня 2025 року 640/6864/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Проджект» до Головного управління ДПС у м. Києві та Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

до Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Медіа Проджект» (далі по тексту також позивач, ТОВ «Медіа Проджект») з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту також відповідач 1, ГУ ДПС у м. Києві) та Державної податкової служби України (далі по тексту також відповідач 2, ДПС України, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість ТОВ «Медіа Проджект» критеріям ризиковості платника податку №134152 від 27.07.2020;

- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити ТОВ «Медіа Проджект» з переліку ризикових платників податків;

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 23.10.2020 №2062334/39946452, №2062335/39946452, №2062336/39946452, №2062337/39946452, №2062338/39946452, №2062339/39946452, від 17.02.2021 №2407746/39946452, №2407745/39946452, від 18.02.2021 №2409718/39946452, №2409717/39946452, від 19.02.2021 №2414192/39946452, №2414193/39946452;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні №6001 від 05.06.2020, №6003 від 10.06.2020, №7002 від 01.07.2020, №7003 від 07.07.2020, №7009 від 09.07.2020, №7013 від 17.07.2020, №7014 від 17.07.2020, №7015 від 17.07.2020, №7016 від 17.07.2020, №7020 від 23.07.2020, №7022 від 30.07.2020, №7023 від 30.07.2020, складені ТОВ «Медіа Проджект», в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач повідомив, що спірним рішенням від 07.07.2020 його визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку, а саме, пункту 8 з огляду на придбання товару у суб`єктів господарювання, які здійснюють ризикову діяльність (у ТОВ «Медіа Гравіті», ТОВ «Адога Універс»). За результатами розгляду поданих позивачем документів рішенням від 27.07.2020 його повторно визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку. Позивач наполягає на формальному підході відповідача 1 до надання оцінки наданим документам, а також зазначає про відсутність у спірному рішення відомостей щодо конкретних ризикових операцій та/або податкових накладних платника, в яких були зафіксовані такі операції, а лише процитовано зміст пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податків та наведено перелік суб`єктів господарювання контрагентів позивача, які начебто здійснюють ризикову діяльність. Як наслідок, відповідачем 1 було прийнято спірні рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2021 поновлено позивачу строк звернення до суду з позовною вимогою про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДПС у м. Києві від 27.07.2020 №134152, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

13 грудня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» №2825-IX, статтею 1 якого встановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва.

Пунктом 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14 грудня 2022 року вказаний Закон був опублікований в газеті «Голос України» №254 та набрав чинності 15.12.2022.

11 березня 2024 року на адресу Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали цієї адміністративної справи та за результатом автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Дудіну С. О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 адміністративну справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Відповідач 1, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що при розгляді наданих позивачем документів на підтвердження реальності здійснення господарської операції Комісією було встановлено, що наданими документами неможливо підтвердити реальність здійсненої операції, оскільки позивачем не надано повністю документи щодо постачання/придбання, зберігання, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, інвойсів, актів приймання-передачі товару.

Щодо позовних вимог про зобов`язання зареєструвати спірні податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідач 1 наголошує на дискреційних повноваженнях відповідача 2.

Стосовно віднесення позивача до переліку ризикових платників податків, відповідач 1 пояснив, що за результатами проведеного моніторингу ТОВ «Медіа Проджект» визнано таким, що відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку у зв`язку з наявністю у контролюючого органу податкової інформації, яка стала відома в процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій.

Таким чином, на думку відповідача 1, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідач 2, заперечуючи проти позовних вимог, стверджує, що реєстрація податкових накладних в ЄРПН є дискреційними повноваженнями контролюючого органу.

Таким чином, на думку відповідача 2, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив відповідача 2, в якій зазначено про відсутність у відповідача 2 дискреційних повноважень у випадку постановлення судом рішення про задоволення позовних вимог, визнання протиправними та скасування рішень про відмову у реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН.

У відповіді на відзив відповідача 1 позивачем зазначено, щодо доводів ГУ ДПС у м. Києві зводяться до ненадання ТОВ «Медіа Проджект» документів. Проте, позивач наголосив на відсутності у квитанціях про зупинення реєстрації спірних податкових накладних вичерпного переліку документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Так, в адміністративному позові ТОВ «Медіа Проджект» стверджує, що про надання відповідачу 1 пояснень та копій відповідних документів щодо обставин, наведених у рішеннях від 11.06.2020 №101815, від 07.07.2020 №120074 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку, а також про долучення до пояснень, поданих щодо спірних податкових накладних після їх зупинення. Проте, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження означених обставин.

Критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах частини другої статті 2 КАС України, а у силу вимог частини другої статті 77 КАС України обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта шляхом подання до суду доказів та наведення у процесуальних документах доводів як відповідності закону вчиненого волевиявлення, так і помилковості аргументів іншого учасника справи.

Тому відповідність закону рішення чи діяння (управлінського волевиявлення) суб`єкта владних повноважень має доводитись, насамперед, відповідачем - суб`єктом владних повноважень.

При цьому, із положень частин першої та другої статті 77 КАС України у поєднанні з приписами частини четвертої статті 9, абзацу 2 частини другої статті 77, частин третьої і четвертої статті 242 КАС України слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності у спорі за стандартом доказування «поза будь-яким розумним сумнівом» (тобто запропоноване сприйняття ситуації повинно виключати реальну ймовірність існування у дійсності будь-якого іншого варіанту), у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування «баланс вірогідностей» (тобто запропоноване сприйняття ситуації не повинно суперечити умовам реальної дійсності і бути можливим до настання).

Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування суб`єктом владних повноважень задекларованого, але не доведеного документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не спричиняє виникнення безумовних та беззаперечних підстав для висновку про реальне існування такої обставини у дійсності.

І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку частини другої статті 77 КАС України, однак реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Правильність саме такого тлумачення змісту частини першої статті 77 та частини другої статті 77 КАС України підтверджується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 у справі №520/2261/19, відповідно до якого визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Окрім того, саме таке тлумачення стандартів доказування є цілком релевантним правовому висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №916/3027/21.

У розумінні частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, згідно з частиною першою статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а в силу запроваджених частинами першою та другою статті 74 КАС України застережень суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням встановленого законом порядку або не підтверджені визначеними законом певними засобами доказування.

Відповідно до частини першої статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

За правилом частини першої статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частинами першою та другою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тлумачення змісту означеної норми процесуального закону було викладено Верховним Судом у постанові від 07.11.2019 по справі №826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18), де вказано, що обов`язковою умовою визнання протиправним волевиявлення суб`єкта владних повноважень є доведеність приватною особою факту порушення власних прав (інтересів) та доведеність факту невідповідності закону оскарженого управлінського волевиявлення.

Згідно з частиною третьою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Статтею 129 Конституції України обов`язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена як одна з основних засад судочинства.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Суд зазначає, що за приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 9 КАС України принципами адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Суть офіційного з`ясування всіх обставин у справі визначена в частині четвертій статті 9 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Таким чином, принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі зобов`язує суд вчинити всі необхідні дії для повного та всебічного з`ясування фактичних обставин справи з метою забезпечення прийняття правосудного рішення.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Положеннями частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи.

Згідно частини шостої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України6. якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно статті 80 КАС України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне витребувати:

1) від позивача:

- копії всіх документів, які подавались до контролюючого органу після визнання його таким, що відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, зокрема, інформацію та копії відповідних документів від 17.07.2020 №120074;

- копії всіх документів, які подавались до контролюючого органу після зупинення реєстрації спірних податкових накладних;

2) від ГУ ДПС у м. Києві:

- копії протоколів засідань комісії, на яких розглядалось питання щодо реєстрації спірних податкових накладних (п.46 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165);

- письмові пояснення про конкретні та чіткі підстави відмови в реєстрації спірних податкових накладних;

- витяг з Єдиного реєстру податкових накладних/розрахунку коригування щодо спірних податкових накладних;

- копії усіх документів, у тому числі податкової інформації, на підставі яких було прийняте спірне рішення від 27.07.2020 №134152 про відповідність платника податку критеріям ризиковості.

Керуючись статтями 12, 72, 77, 80, 94, 241 - 243, 248, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Витребувати від позивача:

- копії всіх документів, які подавались до контролюючого органу після визнання його таким, що відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, зокрема, інформацію та копії відповідних документів від 17.07.2020 №120074;

- копії всіх документів, які подавались до контролюючого органу після зупинення реєстрації спірних податкових накладних;

2. Витребувати від ГУ ДПС у м. Києві:

- копії протоколів засідань комісії, на яких розглядалось питання щодо реєстрації спірних податкових накладних (п.46 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165);

- письмові пояснення про конкретні та чіткі підстави відмови в реєстрації спірних податкових накладних;

- витяг з Єдиного реєстру податкових накладних/розрахунку коригування щодо спірних податкових накладних;

- копії усіх документів, у тому числі податкової інформації, на підставі яких було прийняте спірне рішення від 27.07.2020 №134152 про відповідність платника податку критеріям ризиковості.

3. Витребувані докази надати суду протягом п`яти календарних днів з моменту отримання копії цієї ухвали (або її тексту засобами зв`язку).

4. Зобов`язати сторони у випадку неможливості подати докази, витребувані судом, або неможливості подати такі докази у встановлені строки, повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

5. Роз`яснити, що відповідно до положень статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України за неподання без поважних причин доказів, витребуваних судом, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом, зокрема, штраф або тимчасове вилучення доказів для дослідження судом.

У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

6. Роз`яснити, що відповідно до положень статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.

7. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Дудін С.О.