Справа № 160/3467/24
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/3467/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року

у адміністративній справі № 160/3467/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування подання та наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування подання та наказу, а саме. визнано протиправним та скасовано подання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зупинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 № 3652/К-25285/20.4.1 від 08.01.2024, а також визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України «Про зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1» № 139/7 від 18.01.2024, і стягнуто на користь приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн та з Міністерства юстиції України за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку відповідачем Міністерства юстиції України з підстав неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права у зв`язку з чим просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовної заяви приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування подання та наказу у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача та поданого позивачем відзиву на цю скаргу, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність їх юридичної оцінки і застосування до них норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача, виходячи з нижченаведеного

За результатом дослідження поданих до матеріалів справи письмових доказів судом першої інстанції встановлено та під час апеляційного перегляду даної справі підтверджено, що Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська 21.06.2023 у справі № 2-1537/08 було видано виконавчий лист в якому зазначено адресу боржника ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , що збігається з відомостями про зареєстроване місце проживання у паспорті громадянина України ОСОБА_2 , і цей виконавчий лист заявою Кам`янської міської ради про відкриття виконавчого провадження від 03.07.2023 було подано до примусового виконання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1, яким в свою чергу було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виданого 21.06.2023 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська виконавчого листа № 2-1537/08 про стягнення з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) на користь Кам`янської міської ради Дніпропетровської області судових витрат у сумі 3011,40 грн., з зазначенням про те, що до заяви про відкриття виконавчого провадження як додаток додано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 337869315 від 04.07.2023, відповідно якої на території виконавчого округу Дніпропетровської області знаходиться зареєстроване за боржником нерухоме майно, а саме 9/10 частин заводу будівельних матеріалів за адресою: АДРЕСА_3 , що зареєстровано на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 24.07.2008. Крім того, приватним виконавцнм виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 06.07.2023 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 також було прийнято постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 500,00 грн та про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця в сумі 301,14 грн і про арешт коштів боржника.

Як з`ясовано за матеріалами адміністративної справи, боржник ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України зверталася 25.07.2023 зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця ОСОБА_1, в якій просила: провести позапланову перевірку дотримання приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень під час здійснення виконавчого провадження № НОМЕР_1; а за результатами перевірки притягнути приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності шляхом припинення діяльності приватного виконавця; та скасувати всі винесені приватним виконавцем у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 постанови. При цьому, у скарзі ОСОБА_2 зазначалося, що місце її проживання та реєстрації, також як і місцезнаходження її майна не належать до виконавчого округу Дніпропетровської області, і зауважувалося на неправильності зазначеної адресу її місця проживання у постанові про відкриття виконавчого провадження, а також на скасуванні постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.05.2023 рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 24.07.2008, на підставі якого за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на 9/10 часток у праві спільної часткової власності на завод будівельних матеріалів за адресою: АДРЕСА_3 .

Щодо викладених у скарзі ОСОБА_2 обставин, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 надавалися Департаменту державної виконавчої служби 23.08.2023 письмові пояснення в яких в тому числі зазначалося про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 за місцезнаходженням майна боржника, про оскарження боржником ОСОБА_2 до суду його дій, як приватного виконавця, а також про те, що відомості про місце проживання, реєстрації боржника було сформовано АСВП після внесення до системи РНОКПП боржника.

Встановленим у цій справі також є те, що 18.10.2023 за вх. № 117 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 зареєстровано заяву Кам`янської міської ради від 18.10.2023 про повернення виконавчого листа від 21.06.2023 у справі № 2-1537/08 про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат у сумі 3011,40 грн., а 18.10.2023 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, 08.01.2024 Департаментом державної виконавчої служби було винесено подання про зупинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 № 3652/К-25285/20.4.1, в якомц зазначено про порушення приватним виконавцем вимог ч.2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», ч.2 ст.25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», а також вказувалося, що документи, підтверджуючі місце проживання чи перебування боржника на території Дніпропетровської області або наявності на цій території майна боржника до заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження не додавалися, а враховуючи, що згідно з виконавчим листом адресою місця проживання боржника є місто Бровари Київської області, приватний виконавець прийняв до виконання виконавчий документ та відкрив виконавче провадження № НОМЕР_1 не за місцем виконання, що свідчить про грубе порушення приватним виконавцем вимог законодавства з примусового виконання рішень, зокрема, про не дотримання приватним виконавцем при здійсненні своєї діяльності принципу та засад законності діяльності приватного виконавця, передбачених пунктом 2 частини першоїстатті 4 Закону № 1403-VІІІ та пункту 3 статті 2 Закону № 1404-VІІІ, а також про порушення вимог пункту 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VІІІ, відповідно до якого заходи примусового виконання рішень виконавець зобов`язаний здійснювати у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Зазначене подання Департаменту державної виконавчої служби з проханням погодити подання про зупинення діяльності приватного виконавця строком на один місяць на підставі підпункту 4 пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1403-VІІІ було адресовано Дисциплінарній комісії приватних виконавців, та було погоджено п`ятьма членами Дисциплінарної комісії.

Міністерством юстиції України в свою чергу було видано наказ «Про зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1» № 139/7 від 18.01.2024 яким зупинено діяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 строком на один місяць з підстав, що зазначені у поданні Департаменту державної виконавчої служби № 3652/К-25285/20.4.1 від 08.01.2024, а наказом Міністерства юстиції України «Про поновлення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1» № 549/7 від 19.02.2024 відповідно до підпункту 4 пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» діяльність приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 було поновлено.

Вирішуючи спір у цій справі по суті, суд першої інстанції правильно виходив з положень: п.3 ч.1 ст.2, п.1 ч.2 ст.18, ч.2 ст.24, ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII); п.2 ч.1 ст.4, п.8 ч.1 ст.17, ч.1 і п.2 ч.3 ст.34 та підпунктів 3, 4 пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII); затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.11.2017 № 3791/5 Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців, (далі - Положення); пунктів 1, 2 розділу V затвердженого наказом Міністерства юстиції від 22.10.2018 № 3284/5 Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, (далі - Порядок); пункту 3 розділу VII Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року № 2432/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 серпня 2016 року за № 1126/29256; Положення про Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції, затвердженого наказом Міністерства від 01.03.2019 № 616/к; пункту 19 Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.11.2017 № 3791/5.

На підставі правового аналізу наведених норм, а також з огляду на положення абзаців 29 і 30 п.3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства від 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції 02.04.2012 за № 489/20802 - судом першої інстанції обґрунтовано наголошено, що у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцем проживання чи перебування боржника фізичної особи, місцезнаходженням боржника - юридичної особи, адреса якого відрізняється від адреси, зазначеної у виконавчому документі, до заяви про примусове виконання рішення стягувач має додати документ/копію документа, який підтверджує, що місцезнаходженням боржника - юридичної особи або адресою проживання чи перебування боржника - фізичної особи є територія, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або територія виконавчого округу приватного виконавця, а у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано акцентував увагу на тому, що відповідачі по справі вирішуючи питання про застосування санкцій до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 у вигляді зупинення діяльності, відповідно до приписів п.8 ч.2 ст.2 КАС України задля дотримання принципу пропорційності втручання та справедливого балансу між правами позивача, з одного боку та інтересами суспільства у цілому з іншого боку, зобов`язані були врахувати та надати належну оцінку обставинам, якими вочевидь підтверджується відсутність допущення приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 грубого порушення вимог законодавства щодо примусового виконання рішень при прийнятті 06.07.2023 постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, зокрема: не заперечуваного відповідачами факту наявності у приватного виконавця станом на 06.07.2023, тобто, на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, сформованої 04.07.2023 Інформаційної довідки № 337869315, наданої саме стягувачем із заявою про відкриття виконавчого провадження у якій наявні відомості про нерухоме майно боржника на території Дніпропетровської області; а також залишеного без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10.07.2024 судового рішення (ухвали) Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.03.2024 у справі № 2-1537/08, яким відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 та третьої особи Кам`янської міської ради Дніпропетровської області про: визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 під час виконання виконавчого листа № 2-1537/08, виданого 21.06.2023 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 на користь Кам`янської міської ради Дніпропетровської області судових витрат у розмірі 3011,40 грн у виконавчому проваджені № НОМЕР_1; визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області. ОСОБА_1 під час виконання виконавчого листа № 2-1537/08, виданого 21.06.2023 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення з ОСОБА_2 на користь Кам`янської міської ради Дніпропетровської області судових витрат у розмірі 3011,40 грн у виконавчому проваджені № НОМЕР_1; визнання неправомірними та скасуванні постанов приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 від 06.07.2023 про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, від 06.07.2023 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, від 18.10.2023 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», і про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 усунути порушення та поновити порушені права.

Вважаючи описані у попередньому абзаці обставини підтвердженням непропорційного втручання відповідачів в права особи, а оскаржувані у цій справі дії та рішення суб`єктів владних повноважень такими, що не ґрунтуються на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення, без доведення у встановленому законом порядку допущення приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 грубого порушення вимог законодавства та негативних наслідків щодо відкриття за місцезнаходженням майна боржника виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська № 2-1537/08 від 21.06.2023 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Кам`янської міської ради Дніпропетровської області судових витрат у сумі 3011,40 грн, суд першої інстанції на переконання колегії суддів дійшов обґрунтованого висновку про протиправність оскаржуваних у цій справі подання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та наказу Міністерства юстиції України, що є підставою для їх скасування, а відповідно і для задоволення заявлених у цій справі позовних вимог ОСОБА_1 .

Повністю погоджуючись з вищенаведеними висновками суду першої інстанції, які не спростовуються доводами апеляційної скарги відповідача, в якій по суті лише цитуються обставини, які слугували підставою для відкриття виконавчого провадження та зміст судового рішення, а на підтвердження наявності ознак «грубого порушення приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків» відповідач посилається тільки на те, що судом першої інстанції було порушено підпункт 4 пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», що виявилось у неправильному тлумаченні судом першої інстанції зазначеної норми матеріального права, але на переконання колегії суддів навіть без урахування змісту зазначеної норми, якою фактично регулюються питання відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень у період дії воєнного стану на територіях, визначених у Переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, що означає заборону проведення виконавчих дій на певних територіях, які визначені урядом як тимчасово окуповані, що підтверджується також і затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, за яким з 24 лютого 2022 року військова агресія російської федерації призвела до окупації Бердянського, Мелітопольського, окремих частин Василівського та Пологівського районів Запорізької області, а також Генічеського, Скадовського та Каховського районів Херсонської області, а також пунктом 102 розділу XIII Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження», у період дії воєнного стану заборонено відкриття виконавчих проваджень і вжиття заходів примусового виконання рішень на територіях, визначених у Переліку, якими забороняється органам державної виконавчої служби здійснювати виконавчі дії на території що й донині перебувають під тимчасовим контролем ворога. Тобто, вочевидь позиція відповідачів щодо підпункту 4 пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» і застосування цього положення не має відношення до спірних у цій справі правовідносин.

Крім того, колегія суддів додатково вважає за необхідне у даному випадку наголосити на тому, що подання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про зупинення діяльності приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 № 3652/К-25285/20.4.1 від 08.01.2024 та наказ Міністерства юстиції України «Про зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1» № 139/7 від 18.01.2024 - були прийняті за поданою 25.07.2023 скаргою ОСОБА_2 через два місяця після того як приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 було винесено постанову від 18.10.2023 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто, коли описані у скарзі ОСОБА_2 порушення її прав вже не існували; а також майже через шість місяців після залишення без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10.07.2024 у справі № 2-1537/08 судового рішення (ухвали) Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.03.2024, яким вирішено ініційований ОСОБА_2 (не на її користь) спір щодо неправомірності дій та постанов приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1

Підсумовуючи вищевикладене та з урахуванням положень: ч.1 і ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», якими прописано, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна, і право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу, а приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника; а також п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», в якій прописано, що виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України, і відповідно виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення - колегія суддів вважає, що у відповідачів по справі не було будь-яких підстав для притягнення позивача до відповідальності тим більш за «грубе порушення приватним виконавцем вимог законодавства щодо примусового виконання рішень під час виконання ним професійних обов`язків», а відповідно, у колегії суддів відсутні правові підстави для задоволення вимог апеляційної скарги та для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі.

Керуючись 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.Є. Чередниченко

суддя Д.В. Чепурнов