Справа № 420/34935/24
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/34935/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року, прийняте у складі суду судді Попова В.Ф. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування (з 26 жовтня 2023 року до 10 листопада 2023 року (включно) та з 27 березня 2024 до 29 квітня 2024 року (включно)) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану;

- зобов`язати Військову частину нарахувати ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування (з 26 жовтня 2023 року до 10 листопада 2023 року (включно) та з 27 березня 2024 до 29 квітня 2024 року (включно)) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність (дії) Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо безпідставного не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування з 27 березня 2024 до 29 квітня 2024 року (включно) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме за період лікування з 27 березня 2024 до 29 квітня 2024 року (включно) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що у позивача відсутні правові підстави для отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за період лікування, оскільки діагноз з яким лікувався позивач за період з 28.10.2023 року по 10.11.2023 року відрізняється від діагнозу за період з 27.03.2024 року по 29.04.2024 року, хоча позивач вважає, що лікувався за одним пораненням. Крім того, апелянт зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, при цьому перебування позивача на військовій службі не може бути визнано поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки це не позбавляє її можливості звернутися до суду з позовом через представника або ж направити позов від свого імені засобами поштового зв`язку.

Позивачем надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 14 січня 2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №9 матроса ОСОБА_1 було зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 .

23 жовтня 2023 року, під час виконання обов`язків військової служби та бойового завдання, пов`язаного із захистом незалежності та територіальної цілісності держави, матрос ОСОБА_1 отримав бойове травмування (мінно-вибухова травма).

25 жовтня 2023 року матроса ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) вважати таким, що вибув до Херсонської обласної лікарні м. Херсон де відповідно до виписки з медичної карти перебував на лікуванні по 28.10.2023 року.

28 жовтня 2023 року матроса ОСОБА_1 було відправлено для проходження лікування до КНП Біляївська «Біляївська багатопрофільна лікарня» Біляївської міської ради», де перебував на стаціонарному лікуванні з 28 жовтня 2023 року по 10 листопада 2023 року, з повним діагнозом: мінно-вибухова травма. Стан після контузії. Акубаротравма без ушкодження барабанних перетинок та інше зазначене у діагнозі, що підтверджується також випискою № 7365 із медичної карти хворого. (а.с13)

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №297 від 13.11.2023 року матроса ОСОБА_1 вважати таким що прибув з Біляївської багатопрофільної лікарні м. Біляївка.

10.01.2024 року Командиром в/ч НОМЕР_1 складено Довідку №740/33/203 про обставини травми (поранення контузії, каліцтва) відповідно до якої ОСОБА_1 23 жовтня 2023 року одержав МВТ: аукботравматичне ураження обох вух при виконанні бойового завдання та обов`язків військової служби під час бойових дій з російськими збройними формуваннями в Херсонській області, пов`язане із захистом Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності та не з вини військовослужбовця. (а.с.10)

Відповідно до Довідки гарнізонної військово-лікарської комісії №534 від 31 січня 2024 року Військово-медичного клінічного центру Південного регіону Клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Позивачеві встановлено діагнози, частина яких захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби, а також виявлені наслідки перенесеної ВТ (23.10.2023), акубаротравматичного ураження обох вух, травма легкого ступеня, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. На підставі статтей графи ІІ Розкладу хвороб, графи 10 ТДВ «Б» Непридатний до служби в морській піхоті. Придатний до військової служби. Не допускати до несення військової служби зі зброєю, до роботи з таємними документами, керування транспортними засобами.

Наказом Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №89 від 27.03.2024 року матроса ОСОБА_1 направлено до Миколаївського направлено до Миколаївського обласного центру психічного здоров`я м. Миколаїв.

Наказом Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №123 від 29.04.2024 року матроса ОСОБА_1 вважати таким що прибув з Миколаївського обласного центру психічного здоров`я м. Миколаїв.

Відповідно до епікризу із медичної картки стаціонарного хворого №1068/141 виданого КНП «МОЦПЗ» МОР чоловіче психіатричне відділення №3, встановлено та зазначено діагноз який є наслідком перенесеної МВТ (24.10.23).

Позивач вважає, що йому безпідставно не було виплачено ОСОБА_1 додаткову винагороди у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування, у зв`язку із чим звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на отримання додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 в розмірі 100 000 грн за період лікування в КПП «МОЦПЗ» МОР (психіатричне відділення із діагнозом внаслідок перенесено МВТ (24.10.23) з 27.03.2024 року по 29.04.2024 року.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року (далі Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 Постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Відповідно до пункту 1-2 Постанови №168 встановлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Наказом Міністерства оборони України Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам від 25.01.2023 № 44, затверджено Зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 (далі - Порядок №260), та доповнено Порядок новим розділом такого змісту: XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану.

Відповідно до пункту 10 розділу XXXIV Порядку № 260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку № 260 визначено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до епікризу із медичної карти стаціонарго хворого №1068/141 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні КПП «МОЦПЗ» МОР (психіатричне відділення із діагнозом внаслідок перенесено МВТ (24.10.23), у вигляді цефалгічного, астено-невротичного синдрому, перенесена акуботравма. За рекомендацією лікарів потребує направлення на ВЛК за місцем дислокації частини для вирішення питання продовження військової служби.

Відповідно до Довідки гарнізонної військово-лікарської комісії №534 від 31 січня 2024 року виданої Військово-медичного клінічного центру Південного регіону Клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Позивачеві встановлено діагнози, які є наслідками перенесеної ВТ (23.10.2023), травма легкого ступеня (на підставі наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 р.).

Довідка про обставини №740/33/203 від 10.01.2024 року, видана командиром в/ч НОМЕР_1 . Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини. На підставі статей графи ІІ Розкладу хвороб, графи 10 ТДВ «Б» Непридатний до служби в морській піхоті. Придатний до військової служби. Не допускати до несення військової служби зі зброєю, до роботи з таємними документами, керування транспортними засобами.

Співставлення та наліз вищенаведених епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №1068/141 та Довідки гарнізонної військово-лікарської комісії №534 від 31 січня 2024 дають суду підстави для висновку, що позивач перебував на лікуванні та обстеженні у період з 27.03.2024 року по 29.04.2024 року у зв`язку з пораненням, акуботравмою отриманою при виконанні бойового завдання та обов`язків військової служби під час бойових дій з російськими збройними формуваннями в Херсонській області, пов`язане із захистом Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності та не з вини військовослужбовця.

Таким чином, оскільки проходження позивачем стаціонарного лікування у період з 27.03.2024 року по 29.04.2024 року обумовлене саме наслідками мінно-вибухової травми 24.10.2023, отриманої під час захисту Батьківщини, колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що позивач не має право на отримання додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 в розмірі 100 000 грн за період лікування в КПП «МОЦПЗ» МОР з 27.03.2024 року по 29.04.2024 року.

Щодо доводів апелянта в частині пропуску позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає, що проходження особою військової служби, може бути підставою для поновлення строку звернення до суду з кількох причин, пов`язаних із особливим статусом військовослужбовців та характером їхньої служби:

1. Обмеження доступу до правової допомоги: під час служби військовослужбовці можуть перебувати у віддалених, в тому числі й небезпечних місцях, де відсутній доступ до адвокатів чи інших правових ресурсів, що обмежує можливість своєчасного звернення до суду.

2. Виконання обов`язків служби: військовослужбовці, особливо в умовах воєнного стану, часто перебувають у стані, коли фізично або психологічно неможливо займатися приватними справами, зокрема ініціювати судові спори.

3. Фактор часу: участь військовослужбовця у довготривалих операціях, навчаннях або відрядженнях може унеможливити дотримання, визначеного процесуальним законом, строку для звернення до суду.

4. Повага до особливого статусу військовослужбовців: враховуючи виконання військовослужбовцями важливої функції із захисту держави, законодавство та судова практика мають враховувати обставини, пов`язані з проходженням військової служби, як вагому підставу для поновлення строку.

5. Обов`язок держави забезпечувати реалізацію принципу рівного доступу до правосуддя: проходження військової служби може суттєво ускладнити реалізацію особами цього права, а отже, з метою належного забезпечення зазначеного принципу, може визнаватися об`єктивною причиною пропуску процесуального строку.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією рф, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, у постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є мобілізованою особою, учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення та проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_4 .

Вказані обставини свідчать про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав з поважних причин та є підставою для поновлення судом строків, встановлених ст. 233 КЗпП України.

Аналогічний підхід було застосовано Верховним Судом під час вирішення питання про поновлення процесуальних строків в постанові від 29 листопада 2024 року у справі №120/359/24 та ухвалах від 02 червня 2022 року у справі №757/30991/18-а, від 14 липня 2022 року у справі №380/10696/21, від 27 липня 2022 року у справі №380/13558/21, від 27 липня 2022 року у справі №380/12913/21, від 04 серпня 2022 року у справі №420/2429/20, від 12 серпня 2022 року у справі №400/3957/21 та від 21 вересня 2022 у справі №360/4969/21.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 травня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко