Справа № 620/59/25
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/59/25 Суддя (судді) першої інстанції: Оксана ТИХОНЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Грибан І.О., Ключковича В.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування пункту 95 рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, третя особа - ОСОБА_2 , в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 95 рішення комісії Міністерства оборони України із розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних, оформленого протоколом від 16.08.2024 № 22/ д в частині повернення документів ОСОБА_1 на доопрацювання;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 суму одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 7 5000 000 грн, у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_1 її прийомного сина військовослужбовця ОСОБА_3 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є прийомною матір`ю загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому має право на виплату одноразової грошової допомоги, у порядку, передбаченому пунктом 2 Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Зокрема, апелянт вказує, що прийомні батьки загиблого ОСОБА_3 не перебували на утриманні загиблого військовослужбовця, тому повернення документів відповідачем є безпідставним.

Апелянт стверджує, що проживала зі своїм покійним сином разом, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Вважає, що за таких обставин має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025 та від 29.04.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Представником відповідача 29.04.2025 подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що позивач у розмінні статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не відноситься до кола осіб, які мають право на одноразову допомогу. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що позивачка була утриманцем загиблого військовослужбовця в розумінні закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, 14.09.2009 розпорядженням Бобровицької районної державної адміністрації Чернігівської області № 363: 1) утворено прийомну сім`ю на базі подружжя третьої особи ОСОБА_2 та позивача; 2) влаштовано до прийомної сім`ї на виховання та спільне проживання дитину, позбавлену батьківського піклування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 виповнилося 18 років і він досяг повноліття.

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_1 солдат ОСОБА_3 загинув, отримавши смертельне травмування, бойове поранення під час забезпечення здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні агресії російської федерації, по захисту Батьківщини.

В зв`язку з загибеллю прийомного сина, позивач звернулась із заявою про виплату одноразової грошової допомоги, у порядку, передбаченому пунктом 2 Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Однак, згідно з пунктом 95 витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 16.08.2024 №22/д, документи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 для призначення одноразової грошової допомоги повернуто на доопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підтверджують, що вона перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця (копії документів, виданих Пенсійним фондом України, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі), що дають право на отримання одноразової грошової допомоги.

Листом від 28.08.2024 №5/17097, позивача повідомлено про прийняте рішення.

Вважаючи вказаний пункт рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Міністерство оборони України є одним із уповноважених органів на призначення і виплату одноразової грошової допомоги (ч. 6 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168), пунктом 2 якої (в редакції, на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до п.1.4 Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 45 (далі - Наказ МОУ № 45) особи, які мають право на отримання ОГД, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, що вказана у свідоцтві про смерть. Право осіб на отримання ОГД визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що призначення і виплату одноразової грошової допомоги необхідно здійснювати в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги, тобто станом на дату, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, яка діяла станом на ІНФОРМАЦІЯ_1) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Згідно матеріалів справи, батько загиблого - ОСОБА_4 (позбавлений батьківського піклування рішенням Бобровицького районного суду від 27.08.2009) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян №4 від 15.04.2024); мати загиблого - ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян №2 від 15.04.2024).

При цьому, розпорядженням Бобровицької районної державної адміністрації Чернігівської області № 363 від 14.09.2009 утворено прийомну сім`ю на базі сім`ї подружжя ОСОБА_2 та позивача та влаштовано на виховання і спільне проживання дитину, позбавлену батьківського піклування, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виходячи із зазначеного, позивач в розумінні Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не відноситься до визначеного Законом кола осіб, які мають право на одноразову грошову допомогу.

Доводи апелянта про те, що остання разом із своїм покійним сином проживала разом, мали спільний побут, а тому остання має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ №168, колегія суддів оцінює критично, виходячи із такого.

Відповідно до статті 256-1 Сімейного кодексу України прийомна сім`я - сім`я, яка добровільно взяла на виховання та спільне проживання від одного до чотирьох дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування.

Згідно зі статті 256-2 Сімейного кодексу України, прийомні батьки - це подружжя або особа, яка не перебуває у шлюбі, які взяли для спільного проживання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування. Прийомні батьки несуть обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дітей, передбачені ст. 150 СК України. Прийомні батьки є законними представниками прийомних дітей і діють без спеціальних на те повноважень як опікуни або піклувальники.

Частиною третьою статті 256-3 Сімейного кодексу України передбачено, що прийомні діти проживають і виховуються у прийомній сім`ї до досягнення 18-річного віку.

Відповідно до частини другої статті 76 Цивільного кодексу України опіка припиняється у разі досягнення підопічним чотирнадцяти років. У цьому разі особа, яка здійснювала обов`язки опікуна, стає піклувальником без спеціального рішення щодо цього.

Згідно з п. 1 частини першої статті 77 Цивільного кодексу України, піклування припиняється, зокрема, у разі досягнення фізичною особою повноліття.

Частиною першою статті 6 Сімейного кодексу України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 34 Цивільного кодексу України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

З матеріалів справи вбачається, що загиблий ОСОБА_3 досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому з цієї дати права та обов`язки позивача як прийомної матері - припинилися.

З огляду на зазначене, ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата загибелі військовослужбовця ОСОБА_3 ) позивач не мала відповідного статусу.

Відповідно до пункту 4.5 розділу IV Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства оборони України 25.01.2023 №45 після прийняття головним розпорядником бюджетних коштів рішення щодо призначення ОГД (відмови у призначенні, повернення документів на доопрацювання - у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) Департамент соціального забезпечення не пізніше 3 робочих днів доводить його до фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_6 для інформування обласних (ІНФОРМАЦІЯ_7, та, у разі її призначення,- готує проєкти розподілів відкритих асигнувань для виплати допомоги в порядку черговості відповідно до дати надходження документів з обласного (ІНФОРМАЦІЯ_8.

Аналізуючи наведене в сукупності, суд зауважує, що Міністерство оборони України має право приймати рішення про повернення документів на доопрацювання у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю.

При цьому рішення про повернення документів на доопрацювання не є тотожним рішенню про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги.

У даному випадку ОСОБА_1 оскаржує індивідуальний правовий акт суб`єкта владних повноважень, який за своїм змістом не є остаточним рішенням суб`єкта владних повноважень, такий не несе для неї жодних негативних наслідків у вигляді відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, а є, фактично, за своєю суттю, рішенням про необхідність надання додаткових документів для підтвердження наявності у неї права на отримання такої грошової допомоги.

Суд звертає увагу на те, що згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 16.08.2024 №22/д , документи позивача щодо призначення одноразової грошової допомоги повернуто на доопрацювання з метою надання документів, які відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підтверджують, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували на утриманні загиблого військовослужбовця (зокрема, копії документів, виданих ПФУ, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або факт призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на його утриманні на дату загибелі).

Виходячи із зазначеного, рішення відповідача про направлення документів на доопрацювання жодним чином не обмежує право позивача на одержання належних сум одноразової грошової допомоги, а є лише встановленою формою дискреційних повноважень, відповідно та фактично не позбавляє позивача можливості реалізації свого права на отримання спірної грошової допомоги в майбутньому, дотримавшись усіх вимог чинного законодавства.Початок форми

Оцінюючи наведені аргументи, колегія суддів виходить з такого, що всі доводи ОСОБА_1 , наведені в апеляційній скарзі, ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у апеляційній скарзі не зазначено.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Згідно з приписами частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2025 року у справі №620/59/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач О.М.Кузьмишина

Судді І.О.Грибан

В.Ю.Ключкович