Справа № 128/1027/25
Суддя: Васильєва Т. Ю.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/1027/25
РІШЕННЯ

Іменем України

04 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Манюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій вказує, що у постанові серії ЕНА № 4271818 від 14.03.2025 зазначено, що 14.03.2025 о 20:11:11 в м. Козятин, вул. Героїв Майдану, 17 водій ОСОБА_1 здійснював на с/г трактор колісний Беларус 1025, д.н.з. НОМЕР_1 , техніці та буксирував розкидав міндобрива KUHN ширина якого перевищує 2.6 метра, який рухався по автомобільній дорозі в межах населеного пункту м. Козятин при цьому не мав дозволу на участь у дорожньому русі транспортного засобу, виданому перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції України, чим порушив вимоги 22.5 України п. 4 правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами та залізничними переїздами затверджених ПКМУ номер 30 від 18.01.2001р., чим порушив п. 22.5 ПДР Порушення правил перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП; накладено штраф 510, 00 грн.

З даною постановою ОСОБА_1 не погоджується в повному обсязі, вважає дії відповідача неправомірними, винесену відносно нього постанову незаконною та необгрунтованою, такою, що винесена із порушенням норм чинного законодавства, оскільки він не порушував вимог ПДР України, а отже дана постанова є такою, що має бути скасована.

Так, зазначає, що 14.03.2025 він, керуючи трактором колісним Беларус 1025 в м. Козятин, вул. Героїв Майдану (Леніна), 17 був зупинений поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Бережнюком М.І. з метою перевірки наявності дозвільних документів. В подальшому відповідачем було повідомлено про нібито перевищення габаритів розкидача міндобрив Rauch AXIS M 30.2Q тип-причіпний, яким він буксирував, максимально дозволеної ширини, проте в оскаржуваній постанові зазначено «буксирував розкидав міндобрива KUHN», що не відповідає дійсності обставинам справи. Відповідачем не надано доказів того, що габаритно-ваговий контроль даного транспортного засобу було здійснено у спеціально відведених та належно облаштованих для цього місцях, а також з наявним вимірювальним і зважувальним обладнанням, оскільки, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти. На заперечення позивача, що габарити причіпного розкидача добрив Rauch AXIS M 30.2Q тип-причіпний не перевищують допустимо можливі, а також відсутність у поліцейського необхідних повноважень щодо визначення меж габаритів, працівник поліції Бережнюк М.І. жодним чином не відреагував та виніс постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА № 4271818 від 14.03.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідач виніс постанову на місці зупинки керованого позивачем трактора, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, не були досліджені докази. Позивач вважає, що своїми діями поліцейський грубо порушив вимоги чинного законодавства.

Також позивач зазначає, що у відповідності до ст. 132-1 КУпАП, дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Суть інкримінованого ОСОБА_1 порушення зводиться до перевищення габаритів транспортного засобу без відповідного дозволу органу поліції для пересування дорогою, та вказуючи на перевищення габаритів, визначених п. 22.5 ПДР, матеріали справи не містять будь-яких посилань на підпункт вказаного пункту (а-в), кожен з яких, зокрема, визначає цифрові значення показників за категоріями зовнішніх габаритів, фактичної маси, навантаження на вісь. Іншими словами, не підтверджено об`єктивними доказами (в тому числі замірами) факт перевищення параметру транспортного засобу по конкретному критерію і того, що це перевищення як наслідок вимагає спеціального дозволу на проїзд.

У зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4271818 від 14.03.2025, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП (а.с. 1 7).

Ухвалою суду від 31.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 21).

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Згідно поданого відзиву повідомив, що 14.03.2025 близько 20:11 год нарядом батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП під час патрулювання в межах населеного, по вул. Героїв Майдану, 17, в м. Козятин, Хмільницького району, Вінницької області, було виявлено великогабаритний транспортний засіб: трактор Беларус 1025, д.н.з. НОМЕР_1 , який буксирував розкидач міндобрива KUHN, ширина якого перевищувала 2,6 м. Крім цього, водій даного транспортного засобу не мав відповідного дозволу на участь у дорожньому русі наданого уповноваженим підрозділом Національної поліції України, чим порушив вимоги абз. 1 п. 22.5 ПДР України. Після зупинки транспортного засобу поліцейський представився водію та повідомив причину зупинки. Після цього пред`явив водію вимогу про надання для перевірки документів на право керування таким транспортним засобом. Водієм виявився ОСОБА_1 , який виконав законну вимогу поліцейського частково, а саме пред`явив запитувані документи окрім дозволу на участь у дорожньому русі великовагових та великогабаритних засобів автомобільними дорогами , вулицями та залізничними переїздами, виданого перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції на рух великогабаритного транспортного засобу. Під час розгляду справи позивача ознайомлено із правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Встановивши всі обставини справи та факт вчинення адміністративного правопорушення, поліцейським, після розгляду справи, було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Позивачу роз`яснено порядок виконання та оскарження даного рішення.

Факт вчинення адміністративного правопорушення та розгляд справи поліцейським на місці, зафіксовано на портативний відеореєстратор № 476875, посилання на вказаний технічний пристрій зазначено в графі 7 оскаржуваної постанови. Зауваження позивача, про порушення здійснення габаритно-вагового контролю є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Правила габаритно-вагового контролю не є предметом оскарження в рамках даної справи, а тому посилання позивача на порушення таких правил не впливають на суть інкримінованого правопорушення та не спростовують факту його вчинення позивачем. Тому, твердження позивача, з приводу відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення та безпідставності винесення оскаржуваної постанови не знаходять свого об`єктивного підтвердження, а навпаки спростовуються вказаним відеозаписом.

Також, представник відповідача зауважує, що оскажувана постанова є електронною, а не письмовою. Отже, після внесення в електронний бланк постанови даних в частині зазначення відомостей про транспортний засіб, сталась механічна описка, яка в силу об`єктивних обставин не може слугувати підставою для скасування даної постанови. До того ж, після винесення даної постанови поліцейський ознайомив позивача зі змістом даної постанови та під підпис вручив її копію, однак жодних заяв та зауважень з приводу невідповідності відомостей зазначених в змісті даної постанови від позивача не надходило.

За вказаних обставин представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі (а.с. 28 - 36)

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача, адвокат Пустовіт А.С. попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглянути за відсутності позивача та його представника.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, хоча відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, в тому числі відповідно до вимог ст. 268 КАС України, що згідно ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

14.03.2025 поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Бережнюком М.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4271818, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за порушення водієм Правил дорожнього руху України, а саме за те, що ОСОБА_1 14.03.2025 о 20:11 год в м. Козятин, по вул. Героїв Майдану, 17, здійснював на с/г техніці тракторі колісному Беларус 1025, д.н.з. НОМЕР_1 , буксирування розкидача міндобрив KUHN, ширина якого перевищує 2.6 метра, який рухався по автомобільній дорозі в межах населеного пункту м. Козятин, при цьому не мав дозволу на участь у дорожньому русі транспортним засобом, виданого перевізнику уповноваженим підрозділом Національної поліції України, чим порушив п. 22.5 ПДР, п. 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами та залізничними переїздами, затверджених ПКМУ № 30 від 18.01.2001(а.с. 13а).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 , трактор колісний Беларус 1025, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ТОВ «Ольга» (а.с. 13 14).

Згідно копії посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 має право керування категоріями тракторів і самохідних машин А, В, С (а.с. 15 16).

Також, позивачем долучено до позовної заяви копію договору купівлі продажу № 41/52 584 від 13.11.2020, відповідно до якого ТОВ «Техноторг» передав за плату у власність ПП «Сузір`я земель» техніку, асортимент, кількість та комплектація якої визначається сторонами у специфікації (а.с. 8 9).

Відповідно до копії видаткової накладної № В-6403 від 11.12.2020, ТОВ «Техноторг» передало за плату ПП «Сузір`я земель»: розкидач мінеральних добрив AXIS 30.2K; 1406515XL1800(1800L); надставний борт AXIS; транспортний візок до розкидачів мінеральних добрив KUHN AXIS арт. 730000003 візок мод. CSE, що також підтверджується копією акта приймання-передачі за договором купівлі-продажу № 41/52 584 від 13.11.2020 (а.с. 10, 11).

З наданого представником відповідача відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейського вбачається, що 14.03.2025 о 20:11 год в м. Козятин працівниками поліції було зупинено колону транспортних засобів, в якій знаходився транспортний засіб с/г трактор Беларус 1025, д.н.з. НОМЕР_1 , під час спілкування працівниками поліції було повідомлено про необхідність перевірки габаритів вантажу, який перевозив транспортний засіб, після проведення вимірювання вантажу працівниками поліції було встановлено, що його ширина перевищує допустиму норму, а саме ширина розкидача міндобрив складає 2, 85 м, а допущено для руху в населених пунктах 2,6 м, після чого працівники поліції попросили надати дозвіл на проїзд населеним пунктом, однак чинного на момент зупинки транспортного засобу дозволу у перевізника не було, після чого ОСОБА_1 було роз`яснено його права та складено відносно нього постанову, з якою його ознайомлено під підпис (а.с. 40).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України «Про дорожній рух», Постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху» (далі - ПДР), Постанови Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 22.5 ПДР, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: а) зовнішніх габаритів: максимальне значення параметра, метрів, ширина:2,6; сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, без винесення габариту на смугу зустрічного руху - 3,75.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Відповідно до п. 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Приписами п. 4 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, встановлено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Відповідно до п. 3 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 31 травня 2022 року №2296-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо здійснення функцій технічного регулювання у сфері агропромислового комплексу та машинобудування для агропромислового комплексу» рух (переміщення) сільськогосподарської техніки за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст здійснюється без обмеження за габаритами таких транспортних засобів у супроводі автомобіля прикриття суб`єкта господарювання. Така сільськогосподарська техніка та автомобілі прикриття обладнуються проблисковими маячками оранжевого кольору без дозволу на їх встановлення.

Тобто дана норма застосовується виключно в разі руху за межами населеного пункту, але в межах обставин даної справи сільськогосподарська техніка рухалася в межах населеного пункту.

Згідно із ч. 1 ст. 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, зокрема ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Положеннями п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Положеннями п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Приписами ч. 1 ст. 6 КАС України визначено: кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясовані по справі обставини та зазначене законодавство дає можливість дійти до висновку, що рух транспортного засобу, с/г трактора колісного Беларус 1025, д.н.з. НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі в межах населеного пункту з фактичними розмірами навантажувача більш як 2, 6 метри мав відбуватися на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

В той же час, всупереч зазначеному, ОСОБА_1 керував трактором з навантажувачем, габарити якого перевищують 2, 6 метри, без такого дозволу або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів, тобто з порушенням п. 4 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30.

Суд критично оцінює доводи позивача про відсутність у працівників поліції повноважень на здійснення габаритно-вагового контролю не на місцях габаритно-вагового контролю, без проведення перевірки та замірів. Вказані посилання спростовуються нормами Закону України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Крім цього, посилання позивача на примітку ст. 132-1 КУпАП також не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності не за перевищення габаритних та/або вагових параметрів, а за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, а саме п. 4 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30.

З огляду на наявні у справі матеріали та встановлені обставини, суд вважає, що факт вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП об`єктивно підтверджується відеозаписом, наданим відповідачем разом із відзивом на позовну заяву, а відтак підстав для задоволення адміністративного позову не вбачається.

Так, із відеозапису із бодікамери встановлено, що трактор був зупинений правомірно, так як автомобіль супроводу рухався із порушеннями, а саме, в нього не працювала підсвітка задніх номерів. Поліцейський пред`явив вимогу водію надати дозвільні документи, видані перевізнику органами Національної поліції, на рух великогабаритного транспортного засобу в межах населеного пункту, після чого було встановлено, що діючого на момент зупинки транспортного засобу дозволу у ОСОБА_1 немає. Поліцейський здійснив заміри вантажу трактора, а саме розкидача міндобрив, та виявив, що його ширина становить 2 метри 85 сантиметрів, про що повідомив ОСОБА_1 , і ця обставина ним не заперечувалася Під час проведення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Від позивача не надходило будь яких клопотань чи заперечень, позивач визнав обставини, встановлені поліцейським. При складанні постанови поліцейський встановив марку розкидача міндобрив за надписом, який містився на передній стороні вказаного розкидача, а саме «KUHN».

Доводи позивача з приводу невірного зазначення марки розкидача мінеральних добрив суд не бере до уваги, оскільки після складання постанови позивач під підпис ознайомився з її змістом та отримав її копію, та жодних зауважень з приводу зазначення марки розкидача у позивача не було, надані позивачем докази цієї обставини також не спростовують, оскільки копії договорів та накладних за 2020 рік не є доказами того, що саме такий розкидач буксирувався ОСОБА_1 14.03.2025.

Доказів, які могли б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Із наведеного вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до діючого законодавства, адміністративне стягнення накладено органом, який має на це повноваження, строк накладення стягнення не сплив та що в діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що дії поліцейського відповідають вимогам закону і підстав для скасування постанови не вбачає, а отже в позові необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 241 244, 246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

2) відповідач Управління патрульної поліції у Вінницькій області: вул. Ботанічна, 23, м. Вінниця, поштовий індекс: 21010, .

3) відповідач Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, поштовий індекс: 03048, .

Повний текст рішення складено 04.08.2025.

Суддя: