Справа № 420/27784/24
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/27784/24

Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.

Час і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року у справі за позовом Приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Приватне підприємство «ГЕЛІОС-ВАН» звернулось до суду з позовом до Одеської митниці, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000410/2 від 07.08.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу в розмитненні товару за ціною контракту, без врахування документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару та не містять розбіжностей.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року позовну заяву Приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000410/2 від 07.08.2024 року - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000410/2 від 07.08.2024 року.

Стягнуто з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» сплачений судовий збір у розмірі 3531,16 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не повне з`ясування обставин справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ПП «ГЕЛІОС-ВАН».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що у зв`язку з спрацюванням профілів ризику системи управління ризику щодо можливого заниження митної вартості по поданій ПП «ГЕЛІОС-ВАН» митній декларації, Одеською митницею встановлено, що у наданих підприємством документах містять розбіжності, а також вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, що обґрунтовано в п.33 прийнятого митним органом рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Також в копії митної декларації країни відправлення зазначені умови поставки FOB. Проте, не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця.

В копії митної декларації країни відправлення зазначено коди товарів, які відмінні від тих, що заявлені в поданій до митного оформлення митній декларації.

Отже, апелянт вважає, що митним органом вірно прийнято рішення про коригування митної вартості товарів із застосуванням наявної в митниці інформації щодо аналогічних (подібних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що з метою забезпечення повноти оподаткування Одеською митницею було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби, внаслідок чого встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час, експорту в Україну з тієї ж країни та по аналогічним комерційним умовам, є більшим.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що Між компанією «ANHUI XINMIN GLASS CO.,LTD» (Китай) та ПП «ГЕЛІОС-ВАН» 05.11.2021 року укладений контракт №SXM20211111, за умовами якого продавець зобов`язується поставити, а покупець ПП «ГЕЛІОС-ВАН» - прийняти та оплатити товари (столовий посуд та кухонні приналежності) асортимент, номенклатура, кількість, ціна та умови оплати яких зазначаються в Інвойсах та Специфікаціях на кожну окрему поставку. Відповідно до п. 2.2, 3.1 цього контракту ціна на товар включає вартість самого товару, вартість експортного пакування та маркування, транспортування до порту відправки навантажувальні роботи, витрати по сплаті митного оформлення та інші витрати в країні вивозу; поставка здійснюється на умовах FOB NANJING або на умовах, визначених в Інвойсах та Специфікаціях.

Позивачем для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подано митну декларацію (МД) №24UA06U8 від 07.08.2024 року на товар №1 Посуд столовий скляний: склянки для пиття, механічного виготовлення, без ніжки, ограновані або інакше оздоблені: Набори стаканів - 5352 шт.; товар №2 Посуд столовий скляний, механічного виготовлення: Графини, набори чашок - 5940 шт.; товар №3 Інші вироби із скла для оздоблення житла: Вази - 3408 шт. Всі товари торгівельної марки "G-HORSE". Виробником всіх товарів є «ANHUI XINMIN GLASS CO.,LTD». Країною виробництва всіх товарів є Китай.

Разом з митною декларацією позивачем до митного органу подані документи: пакувальний лист №SXY20240421 від 21.04.2024 року, Інвойс №SXY20240421 від 21.04.2024 року, коносамент КН731 від 25.04.2024 року, автотранспортна накладна №770854 від 05.08.2024 року, сертифікат походження товару С10007 від 27.05.2024 року, банківський платіжний документ №58 від 23.07.2024 року, рахунок-фактура на транспортно-експедиційні послуги №2792 від 24.06.2024 року, документ, що підтверджує вартість перевезення товару КL014263 від 29.07.2024 року, доповнення до контракту №1 від 10.05.2024 року, специфікація №7 від 25.03.2024 року, контракт №SXM20211111 від 05.11.2021 року, договір на перевезення ТЕО37439444 від 01.06.2020 року, акт зважування №151839 від 06.08.2024 року, митна декларація країни відправлення 84586490 від 21.04.2024 року.

Позивач в митній декларації визначив митну вартість по першому (основному) методу (за ціною інвойсу за контрактом).

На вимогу Одеської митниці про надання додаткових документів, позивачем 07.08.2024 року надані прайс-лист б/н від 01.03.2024 року, платіжний документ, що підтверджує вартість товару виписка по рахунку від 23.07.2024 року, оборотно-сальдова відомість по рахунку 632 за період з 01.01.2024 року по 07.08.2024 року, коносамент №238427199 від 07.05.2024 року, заявка на транспортно-експедиційне обслуговування №КL014263 від 24.06.2024 року, калькуляція ціни №7 від 25.03.2024 року.

Однак, 07.08.2024 року Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000410/2 та складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2024/000841.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено, що заявлений метод визначення митної вартості товару документально не підтверджено або надані позивачем документи містять розбіжності, які впливають на правильність визначення митної вартості.

Колегія суддів надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначено ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, серед іншого, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган, лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Щодо тверджень апелянта стосовно того, що в рішенні про коригування митної вартості товарів про те, що у наданих до митного контролю документах відсутні відомості щодо такої складової митної вартості товару, як пакування, колегія суддів вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

За умовами контракту №SXM20211111 від 05.11.2021 року ціна за товар включає вартість самого товару, вартість експортної упаковки та маркування (п. 2.2 Контракту), тобто, витрати на вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням вже включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за Товар, а тому митний орган у відповідності до положень ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України не мав права вимагати таких документів.

Стосовно доводів апелянта на той факт, що в рішенні про коригування митної вартості товарів про те, що в митній декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця, в копії митної декларації країни відправлення зазначений №238427199 коносаменту якій відсутній серед документів поданих до митного оформлення, колегія суддів вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Декларація країни відправлення є документом який складається та подається до митних органів Китаю продавцем товару, вимоги до її форми та заповнення встановлені законодавством Китаю та позивач не має жодної можливості будь яким чином впливати на відомості які зазначаються у цьому документі.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України декларація країни відправлення є документом, який подається додатково у разі якщо документи, які підтверджують митну вартість товарів, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості щодо географічного пункту переходу відповідальності за товар та умови поставки зазначені у Інвойсі №XMY20240421 від 21.04.2024 року (FOB NANJING).

Зазначений у експортній декларації лінійний коносамент наданий митниці як додатковий документ.

Щодо тверджень апелянта, що в рішенні про коригування митної вартості товарів про те, що в домашньому коносаменті зазначено пункт розвантаження Рені, що не відповідає Довідці про транспортні витрати, в якій зазначено пункт розвантаження Chornоmorsk, колегія суддів вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

Позивач в позові зазначає, що поставка здійснювалася під час повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, тому порти України, в тому числі Чорноморськ, лише віднедавна розпочали свою роботу по прийняттю вантажів розміщених у контейнерах. При цьому, доставка контейнерів в зазначений порт відбувається судами не на пряму, а з перевантаженням їх у безпечних місцях. Тобто можливість доставки до порту Чорноморськ є потенційно перемінливою опцією, а ніж сталою практикою.

Вартість доставки відображається в довідці про транспортні витрати, заявках про доставку вантажу, рахунку на оплату які містять в собі вичерпні відомості щодо вартості доставки.

Щодо тверджень апелянта, що в рішенні про коригування митної вартості товарів про не надання декларантом на розгляд банківських платіжних документів, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг, колегія суддів вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.

За умовами п. 4.2.3 договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 01.06.2020 року №ТЕО37439444 оплата за договором здійснюється протягом 3 банківських днів від дати виставлення рахунку на оплату, якщо інше не узгоджено Сторонами у відповідній Заявці.

До митного оформлення позивачем надано Заявки №KL014263 від 24.06.2024 року, №KL014263/2 від 29.07.2024 року відповідно до яких строк розрахунку з перевізником/експедитором складає не пізніше двох банківських днів з моменту вивантаження товару на складі клієнта, а тому на час митного оформлення оплата вартості доставки не була здійснена та відповідно позивачем не могли бути надані такі документи.

Крім іншого, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на ненадання ПП «ГЕЛІОС-ВАН» всіх додатково витребуваних документів, оскільки відсутність всіх визначених Митницею додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Колегія суддів відхиляє як безпідставні, посилання апелянта на те, що в Єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) наявна інформація про те, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим, оскільки: отримана з бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажні митні декларації, на які митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Матеріали справи таких доказів не містять.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 20 вересня 2023 року по справі №815/5783/17.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України

Повний текст постанови складено та підписано 05 серпня 2025 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова