Справа № 380/25424/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/25424/24 пров. № А/857/11025/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року (головуюча суддя: Чаплик І.Д., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 , 19.12.2024 звернулася з позовом до суду, в якому просила:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову їй у перерахунку пенсії № 92 від 28.06.2024;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перевести її на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723, п.п. 10, 12 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889 та виплачувати її (з урахуванням фактично виплачених сум) починаючи з 21.06.2024 на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 21.06.2024 № 18 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 21.06.2024 № 19, виданих Департаментом архітектури та просторового розвитку Львівської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивачка, 21.06.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про переведення на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу». Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.06.2024 № 92 позивачці відмовлено у переведенні на інший вид пенсії, оскільки їй вже раніше призначалась пенсія державного службовця.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.06.2024 № 92 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перевести позивача на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу», п.п. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» починаючи з 21.06.2024.

В решті позовних вимог відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, відповідач покликається на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тим обставинам, що позивачці вже призначалась пенсія згідно до Закону № 3723. Відтак, своїм правом на призначення пенсії, відповідно до Закону України «Про державну службу», позивачка вже скористалась. Чинним законодавством України не передбачено можливості перерахунку органами Пенсійного фонду України пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, отже при переведенні позивачки на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», пенсія обчислюється на підставі раніше врахованих довідок про заробітну плату.

Також із рішенням суду в частині відмовлених позовних вимог не погодилася позивачка, оскаржила його подавши апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

На обґрунтування апеляційних вимог позивачка зазначає, що нормами чинного законодавства встановлено вимоги щодо необхідності подачі довідок для призначення пенсії державного службовця та визначено їх форми. З огляду на викладене, надані позивачкою довідки відповідають Порядку № 622 і довідки видані їй роботодавцем за формою, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3, а відтак, мають бути враховані при переведенні з пенсії за віком, відповідно до Закону № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 Розділу ХІ Закону № 889.

Позивачка подала відзив на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду в частині задоволених позовних вимог залишити без змін.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу позивачки не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області слід задовольнити з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 01.07.2009 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». З 01.01.2018 позивачку було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачка, 21.06.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу». До заяви долучено довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 21.06.2024 № 18 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 21.06.2024 № 19, видані Департаментом архітектури та просторового розвитку Львівської міської ради.

Вказана заява розглядалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.06.2024 №92 позивачці відмовлено у переведенні на пенсію відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу». Рішення обґрунтоване тим, що право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723 за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням необхідного стажу державної служби, мають жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому пенсія державним службовцям призначається за умови, якщо пенсія відповідно до Закону № 3723 не призначалась. Розглянувши документи, які були надані заявницею для перерахунку, встановлено, що позивачці була призначена пенсія відповідно до Закону України № 3723 «Про державну службу» з 01.07.2009, а з 01.01.2018 зроблений перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як більш доцільний. Отже, право на перехід на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VII, з урахуванням наданих довідок, відсутнє. З урахуванням зазначеного прийнято рішення відмовити позивачці в заявленому перерахунку через відсутність законних підстав.

Не погоджуючись із вказаним рішенням та вважаючи його протиправним, позивачка звернулась до суду із цим позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, оскільки вимоги зазначеної статті щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби виконані, а тому рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області від 28.06.2024 № 92 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії є неправомірним. Стосовно вимоги позивачки про зобов`язання відповідача здійснити розрахунок розміру пенсії з урахуванням розмірів складових грошового забезпечення, зазначених в довідках Департаменту архітектури та просторового розвитку Львівської міської ради від 21.06.2024 № 18 та від 21.06.2024 № 19, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем відомості, наведені у вказаних довідках не оцінювались, а тому така вимога є передчасною та задоволенню не підлягає. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 19.12.2023 у справі № 600/947/23-а.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016 (далі Закон № 889-VІІІ), визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Відповідно до ст. 90 Закону № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі Порядок).

Пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (п. 1 Порядку).

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 року, № 52, ст. 490 із наступними змінами, Закон України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993, далі Закон № 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закон № 3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Проаналізувавши вищенаведені норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії державного службовця за віком після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічні правові висновки щодо застосування зазначених норм права було викладено у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17, від 11.04 2023 у справі № 1.380.2019.003855.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції встановлено, що з 01.07.2009 позивачці призначено пенсію за нормами Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ, що сторонами не заперечується.

З 01.01.2018 позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З метою переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», позивачка 21.06.2024 звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із відповідною заявою та доданими документами.

Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області № 92 від 28.06.2024 відмовлено позивачці у перерахунку пенсії.

Відмова вмотивована тим, що позивачці з 01.07.2009 уже призначалася пенсія державного службовця.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачка звертаючи із заявою 21.06.2024 про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII, по суті має намір здійснити перерахунок пенсії на підставі довідок № 18, № 19 від 21.06.2024, виданих Департаментом архітектури та просторового розвитку Львівської міської ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, які видані на підставі постанови правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що як Закон № 889-VІІІ, так і Закон № 1058-IV не передбачають підстав (умов) для перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати працюючих службовців. Не передбачає таких підстав і стаття 37 Закону № 3723-ХІІ.

Отже, за встановлених обставин цієї справи, у контексті наведених вимог законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правові підстави для перерахунку пенсії позивачки за віком, відповідно Закону України «Про державну службу» № 889-VІІІ, відсутні, оскільки законодавство не регламентує ані права особи на такий перерахунок, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку пенсії.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зауважує, що довідки № 18, № 19 від 21.06.2024, видані Департаментом архітектури та просторового розвитку Львівської міської ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, на підставі яких позивачка просить здійснити перерахунок пенсії, були видані за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що оскільки позивачка уже скористалася своїм правом на призначення пенсії державного службовця за віком ще 01.07.2009, а тому їй не може бути здійснено перерахунок пенсії на підставі цих довідок та призначення пенсії за віком відповідно до п. п. 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 889-VIII, так як ці пункти застосовуються до осіб, які реалізовують своє право на призначення пенсії державного службовця за віком після 01.05.2016 вперше.

Аналогічні висновки щодо застосування наведених вище правових норм, у подібних спірних правовідносинах, викладено у постанові Верховного Суду від 19 березня 2025 року у справі № 300/936/23.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на рішення Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_2 щодо відповідності Конституції України (конституційності) підпункту 1 пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (щодо гарантій соціального захисту державних службовців) від 23.12.2022 № 3-р/2022 у справі № 3-132/2018 (5462/17).

Цим рішенням визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), підпункт 1 пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ зі змінами.

Підпункт 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIIІ, визнаний неконституційним у зазначеному аспекті, втрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 зі змінами.

Конституційний Суд Україні звернув увагу на обов`язок Верховної Ради України внормувати перерахунок розмірів пенсій осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ зі змінами, з урахуванням приписів Конституції України та цього Рішення.

Таким чином, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України 23.12.2022 № 3-р/2022, правове регулювання перерахунку пенсії держслужбовців у майбутньому зазнає змін.

Однак, до врегулювання Верховною Радою України питання перерахунку пенсій, призначених на підставі ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, підстав для такого перерахунку немає.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2023 року у справі № 520/6418/21.

Щодо покликання суду першої інстанції на необхідності застосування до спірних правовідносин постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, то суд апеляційної інстанції вважає такі помилковими. Оскільки вказана судова практика стосується переходу з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу», тобто спірні правовідносини розглядувані судом апеляційної інстанції та у справі № 822/524/18 не є тотожними.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області від 28 червня 2024 року № 92 про відмову у переведенні позивачки на пенсію по віку відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» прийнято в межах чинного законодавства.

Крім цього, оскільки оскаржуване рішення є правомірним, а тому підстав для задоволення похідних позовних вимог щодо зобов`язання перевести позивачку на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII з дати звернення до пенсійного органу (заява від 21.06.2024) на підставі довідок № 18, № 19 від 21.06.2024, виданих Департаментом архітектури та просторового розвитку Львівської міської ради про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, відсутні.

З огляду на викладене, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 317, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року у справі № 380/25424/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін