Справа № 120/1602/23
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 серпня 2025 року

м. Київ

справа №120/1602/23

адміністративне провадження № Зв/990/5/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Головуючого - Тацій Л. В.,

судді - Бучик А. Ю., Коваленко Н. В.

розглянув в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 05.09.2023

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У лютому 2022 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - Управління, відповідач, скаржник), в якому просив:

-визнати протиправними дії Управління щодо відмови у виплаті різниці між нарахованою та виплаченою сумою пенсії за січень 2023 та лютий 2023 року в загальному розмірі 11 270,08 грн (5635,08 грн та 5635,04 грн);

-зобов`язати Управління виплатити різницю між нарахованою сумою пенсії за січень 2023 року в розмірі 26565,04 грн та виплаченою сумою пенсії за січень-лютий 2023 у розмірі 20930 грн за кожний місяць січень-лютий 2023 року;

- стягнути з Управління моральну шкоду у розмірі 20 000 грн.

ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.03.2023, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2023, позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром у січні 2023 року та лютому 2023 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області виплатити різницю між нарахованою сумою пенсії в розмірі 26565,04 грн у січні 2023 року та виплаченою сумою пенсії у січні 2023 у розмірі 20930 грн, та різницю між нарахованою сумою пенсії в розмірі 26565,04 грн у лютому 2023 року та виплаченою сумою пенсії у лютому 2023 у розмірі 20930 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 05.09.2023 касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задоволено.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.03.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2023 скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ЗАЯВНИКА

22.04.2024 позивачем надіслана заява про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 05.09.2023.

Заява надійшла до Верховного Суду 26.04.2024 та із її змісту встановлено, що заявник покликається на те, що рішенням Конституційного Суду України від 20.03.2024 №2-р(ІІ)/2024 визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), припис статті 2 Закону №3668, що поширює свою дію на Закон №796, припис першого речення частини 3 статті 67 Закону №769.

Заява обґрунтована тим, що Верховний Суд постановою від 05.09.2023 у цій справі, скасовуючи рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.03.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2023, які підлягали примусовому виконанню, застосував норми статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 №3668-VІ, перше речення частини 3 статті 67 Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач покликається на те, що Конституційний Суд України за конституційною скаргою ОСОБА_2 ухвалив Рішення від 20.03.2024 №2-р(ІІ)/2024 у справі №3-123/2023(229/23), яким визнав таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) припис статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-XII зі змінами.

Покликаючись на те, що вищевказане Рішення Конституційного Суду України є виключною обставиною, позивач просить переглянути правомірність скасування Верховним Судом рішень судів попередніх інстанцій, які підлягали примусовому виконанню, але ще не виконані, що узгоджується з нормами пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України.

Відповідач у відзиві на заяву позивача просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд постанови Верховного Суду за виключними обставинами.

Ухвалою Верховного Суду від 29.04.2024 відкрито провадження за вказаною заявою.

Верховний Суд вже розглядав справу, в якій поставало питання можливості перегляду судового рішення, яким в задоволенні позову відмовлено, на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України.

Так, у постанові від 19.02.2021 у справі № 808/1628/18 Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду дійшов висновку, що положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

У справі №120/6735/23 за заявою про перегляд постанови Верховного Суду за виключними обставинами у справі за подібних правовідносин та заявлених підстав для перегляду, Верховний Суд передав справу на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для вирішення питання про відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 21.02.2025 справу № 120/6735/23 повернуто відповідній колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 25.03.2025 справу №120/6735/23 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2025 справу № 120/6735/23 повернуто до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для розгляду у відповідній колегії.

Отже, у справі № 120/6735/23 за заявою про перегляд рішення Верховного Суду за виключними обставинами, у якій підстави заяви та обставини справи є подібними до цієї справи (№ 120/1602/23), ухвалені судові рішення щодо можливості розгляду питання відступлення від висновків про застосування положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, викладених у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 19.02.2021 у справі № 808/1628/18.

ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України визначено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно з частинами першою, другою статті 365 КАС України, заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною 2, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Як вже зазначалось, позивач звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови, якою скасовано рішення судів попередніх інстанцій та відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи питання можливості перегляду судового рішення, яким в задоволенні позову відмовлено, на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України у справі № 120/6735/23, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 19.02.2021 у справі №808/1628/18 дійшов наступного висновку:

"…положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.

Слід звернути увагу, що словосполучення "ще не виконане", яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також "розширеного тлумачення" про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14 травня 2020 року, якою справу № 808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством.

…

Враховуючи вказані положення чинного законодавства, а також, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 6 липня 2018 року (залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 7 листопада 2018 року) у справі № 808/1628/18, про перегляд якого за виключними обставинами з відповідною заявою звернувся ОСОБА_3 , у задоволенні позову відмовлено, колегія суддів зазначає, що не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання.

Вказана правова позиція була висловлена у постанові Верховного Суду від 17.12.2019 у справі № 808/2492/18, у постанові Верховного Суду від 19.11.2018 у справі № 755/4893/18 (755/18431/15-а), у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 у справі № 805/550/16-а…".

Подібна правова позиція об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду викладена також в ухвалах від 21.12.2022 в справі № 140/2217/19 та від 22.12.2022 у справі №805/1312/16-а.

Таким чином, приймаючи до уваги актуальний висновок Верховного Суду щодо перегляду судових рішень, які набрали законної сили, з підстави, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскільки постанова Верховного Суду від 05.09.2023 у справі №120/1602/23 (щодо перегляду якої за виключними обставинами звернувся позивач) є судовим рішенням, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог, то згадана постанова не підлягає примусову виконанню у розумінні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України а отже, як наслідок, не може бути переглянута за виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

З урахуванням наведеного, у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 363, 369 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 05.09.2023 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди- відмовити.

Постанову Верховного Суду від 05.09.2023 у справі № 120/1602/23 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді: Л. В. Тацій

А. Ю. Бучик

Н. В. Коваленко