Справа № 460/10458/24
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2025 року м. Рівне №460/10458/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Войтюк К.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Степанець М.В.,

відповідача: представник адвокат Зойкін А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Головне управління ДПС у Рівненській області
доОСОБА_1
про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду у вересні 2024 року звернулось Головне управління ДПС у Рівненській області (далі ГУ ДПС у Рівненській області, позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 718072,05 грн.

В обґрунтування позовних вимог ГУ ДПС у Рівненській області вказало, що відповідач була зареєстрованим суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем з 24.07.1995 по 02.04.2020. За даними контролюючого органу за відповідачем рахується податкова заборгованість у загальному розмірі 718 072,05 грн, у т.ч.: по податку на додану вартість в сумі 40 071,15 грн; по податку на доходи фізичних осіб в сумі 592 008,75 грн; по військовому збору у сумі 49605,28 грн; по пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД 35 366,87 грн; по адмінштрафах та інших санкціях в сумі 1 020,00 грн. Дана заборгованість виникла на підставі визначених податковим органом, але не сплачених добровільно податкових зобов`язань, згідно з податковими повідомленнями-рішеннями від 17.05.2024 №№ 7135/, 7181/, 7168/, 7175/, 7162/, 7146/, 7126/ та нарахованої пені згідно статті 129 ПК України. Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України позивачем направлено податкову вимогу форми «Ф» №4927-25 від 28.11.2014. Оскільки в добровільному порядку суму податкового боргу платником податків не сплачено, контролюючий орган просив стягнути з ОСОБА_1 до бюджету податковий борг в сумі 718 072,05 грн.

Ухвалою від 24.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 460/10458/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

24.10.2024 до Рівненського окружного адміністративного суду у справі № 460/10458/24 надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 (далі також позивач за зустрічним позовом) до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі також - відповідач за зустрічним позовом) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 17.05.2024 № 7175/, № 7178/, № 7120/, № 7126/, № 7135/, № 7146/, № 7154/, № 7162/, № 7168/, рішення про застосування фінансових санкцій № 6579/ від 10.05.2024, № 6589/ від 10.05.2024, вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6587/ від 10.05.2024.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що ні наказу з повідомленням про призначення перевірки, ні запитів щодо надання первинних документів, ні акту перевірки, ні рішень контролюючого органу вона не отримувала, а про наявність податкового боргу довідалася з огляду на відкриття щодо неї виконавчого провадження. Зазначила, що Головним управлінням ДПС у Рівненській області листом № 8794/6/17-00-24-05-07 від 05.09.2024 надано копію акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за період діяльності з 01.01.2017 по 02.04.2020, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.01.2011 по 02.04.2022 (далі акт перевірки № 8794/6/17-00-24-05-07 від 05.09.2024). Також надано копії податкових повідомлень-рішень, рішень та вимоги, що прийняті на підставі вказаного акту перевірки.

Ознайомившись зі змістом акту перевірки, ОСОБА_1 вважає висновки податкового органу безпідставними, такими, що будуються виключно на припущеннях. Зауважує, що єдиною підставою донарахування контролюючий орган зазначає ненадання платником податків до перевірки первинних документів. Водночас за час проведення перевірки їй не було направлено жодного запиту про надання документів. Також звернула увагу на те, що ні наказ, ні направлення на перевірку вона не могла отримати, оскільки перебувала за кордоном, у зв`язку з лікуванням чоловіка інваліда І групи.

За наведеного, просила визнати протиправними вищевказані рішення контролюючого органу та відмовити в задоволенні позову про стягнення податкового боргу повністю.

Ухвалою від 20.12.2024 зустрічну позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 08.01.2025 зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень та вимоги прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 460/10458/24.

Ухвалою від 08.01.2025 об`єднано вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень та вимоги в одне провадження з первісним позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Цією ж ухвалою суд перейшов до розгляду справи № 460/10458/24 за правилами загального позовного провадження та призначив у справі підготовче засідання на 03.02.2025. Встановив строк для подання відзиву на зустрічний позов.

ГУ ДПС у Рівненській області 28.01.2025 в підсистемі «Електронний суд» подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якій контролюючий орган вимоги зустрічного позову заперечив повністю. Відповідач за зустрічним позовом вказав, що перевіркою дотримання встановленого порядку подання до контролюючих органів податкових декларацій встановлено, що ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно подано до контролюючого органу за місцем своєї податкової адреси декларацію про майновий стан і доходи за останній базовий податковий (звітний) період 2017р., подано за 2017р. 12.02.2017 (термін подання 09.02.2017р)., подано за 2020р 27.05.2020р (термін подання 12.05.2020р), чим порушено п.п.16.1.3 п.16.1 ст.16 та п.177.11 ст.177 Податкового кодексу України.

Копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 20.02.2024р. №453-п та повідомлення №105/Ж4/17-00-24-05-17 від 20.02.2024р. надіслано платнику податків - фізичній особі 20.02.2024р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення. 08.03.2024 р. поштою було повернуто наказ та повідомлення на перевірку з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Звернув увагу на те, що відповідно до п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При заповненні податкової декларації про майновий стан та доходи використовуються дані книги обліку доходів та витрат, тому їх показники у відповідності до норм п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України повинні бути підтверджені первинними документами, які мають право вивчати та перевіряти контролюючі органи під час проведення перевірок згідно із пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України.

Отже, фізичні особи підприємці зобов`язані забезпечити зберігання первинних документів, на підставі яких заповнювалися дані книги обліку доходів та витрат, що використовувалися для складання податкової декларації про майновий стан і доходи фізичної особи підприємця, або інші первинні документи, які використовуються для складання податкової звітності по інших податках і зборах у разі їх сплати.

Головним управлінням ДПС у Рівненській області на адресу ФОП ОСОБА_1 направлено засобами поштового зв`язку лист від 29.08.2022р. №2050/Ж12/17-00-24-05-07 щодо процедури зняття з обліку платника податків та переліку документів, необхідних для перевірки. Лист ФОП ОСОБА_1 вручено особисто 01.09.2022р., про що свідчать дані поштового повідомлення про вручення. Проте відповіді на лист від 29.08.2022р. №2050/Ж12/17-00-24-05-07 ФОП ОСОБА_1 не надано.

Враховуючи вищевикладене, Головним управлінням ДПС у Рівненській області складено акт від 02.04.2024р. №245/Ж6/17-00-24-05-19, що засвідчує факт ненадання платником податків ОСОБА_1 документів для проведення позапланової невиїзної документальної перевірки. Повідомлення про втрату документів до Головного управління ДПС у Рівненській області від платника податків ОСОБА_1 не надходило.

Крім цього, представник відповідача за зустрічним позовом зазначив, що оскільки за період, що перевірявся, з 01.05.2017р. по 02.04.2020р., до податкового органу не надходила інформація щодо порушення строків розрахунків за експортними операціями, доведена Національним банком України, яка надана уповноваженим банком до Національного банку України, а саме: порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» № 185/94 ВР від 23.09.94р. із змінами та доповненнями (втрата чинності 07.02.2019р.), що свідчить про відсутність порушення строків розрахунків за експортними операціями.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 до загального оподатковуваного доходу за 2017 рік не включено суми погашеної простроченої дебіторської заборгованості по розрахунках з фірмою - нерезидентом P.P.H.U."DOMINO GRANIT", DOMINIK WYRODA, з фірмою - нерезидентом "Stone Consulting" Michal Firlej, Natalia Firlej, Польща, та з фірмою - нерезидентом "WROMAC Sp. z o.o.", Польща, яка погашена у період з 01.07.2017 по 01.10.2017 на загальну суму 289099,89 грн (8670 доларів США/229937,88 грн, 1056 євро / 32985,79 грн та 838 євро/ 26176,22 грн, відповідно, - за курсом НБУ на 30.09.2017), чим порушено п.164.1 ст.164, п.177.1, 177.2 ст.177 Податкового кодексу України.

Крім того, відповідно до відомостей Єдиної автоматизованої інформаційної системи Дермитслужби, ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 02.04.2020 здійснювала зовнішньоекономічні операції згідно з контрактами: №05-14 від 04.02.2014, укладений з нерезидентом SKAMET KAMIENIARSTWO JAROSLAW CYBUCH, Польща; №006-2017 від 06.06.2017, укладений з нерезидентом Handelsvertretung Hering, Німеччина; №007 від 07.08.2017, укладений з нерезидентом DAWID KNOP "BRUKERS"PROFESIONALNE USLUGI BRUKARSKIE, Польща; №001.01.2019 від 01.01.2019, укладений з нерезидентом Pan Kamieniarz Sp. z o.o., Польща. Відповідно до ВМД ФОП ОСОБА_1 було відвантажено бруківку базальтову на суму 2009200,79 грн. Станом на 01.10.2017, 01.01.2018, 01.04.2018, 01.07.2018, 01.10.2018, 01.01.2019 ФОП ОСОБА_1 не подано Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України і знаходиться за її межами, таким чином кошти (товар) вже надійшли (операція закрита) та станом на звітну дату за межами України відсутні будь-які валютні цінності та майно.

В порушення п. 164.1 ст. 164, п.177.1, 177.2 ст.177 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 не включено до загального оподатковуваного доходу суми експортних операцій у 2017 році на 475908,17 грн, у 2018 році на 1283116,93 грн, у 2019 році на 19201,69 грн (230974 грн - 250175,69 грн).

Крім цього, відповідач за зустрічним позовом вказав, що перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності у 2017-2020рр., відображеного в додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи встановлено, що ФОП ОСОБА_1 занижено загальний оподатковуваний дохід у 2017 році на 765008,06 грн (289099,89 грн + 475908,17 грн), у 2018 році на 1283116,93 грн, у 2019 році на 19201,69 грн.

Витрати господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 за 2017-2020рр. проведеною перевіркою визначені відповідно до бази даних ІС "Податковий блок". Відповідно до інформації з ІС «Податковий блок» - ФОП ОСОБА_1 в період перебування на загальній системі оподаткування з 01.01.2017 по 10 02.04.2020 сплачено наступні податки і збори: - ЄСВ фізичної особи-підприємця в сумі 42430,27 грн, в т.ч. в 2017 році 8100,00 грн, в 2018 році 10405,18 грн, в 2019р. - 20713,89 грн, в 2020р. 3211,20 грн.

Перевіркою правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 занижено витрати всього на 18505,18 грн, в т.ч. у 2017р. на суму 8100,00 грн, у 2018р. на суму 10405,18 грн, та завищено витрати у 2019р. на суму 202417,11 грн, чим порушено пп.177.4.5 п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 не надано підтверджуючих документів щодо понесених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю.

В ході перевірки платника податків ОСОБА_1 встановлено порушення п.164.1 ст.164, п.177.1, 177.2, пп.177.4.5 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми податку на доходи фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю, що підлягає сплаті до бюджету, становить 403811,21 грн, в т.ч.: - за 2017р. 136243,45 грн (756908,06 грн * 18%=136243,45 грн); - за 2018р. 229088,12 грн (1272711,75 грн.*18%=229088,12 грн); - за 2019р. 38479,64 грн (221618,80 грн*18%=39891,38грн, 39891,38грн1411,74грн=38479,64 грн).

Перевіркою питань щодо подання звітів про суми нарахованого єдиного внеску встановлено: за 2011р. та 2012р. згідно листа Пенсійного фонду України від 26.02.2024 №5306/5/17-00 ФОП ОСОБА_1 не подано звіти про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску та додатків до них, чим порушено п. 2 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №435 від 14.04.2015 (що діяв до 01.01.2022).

Перевіркою достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок, встановлено заниження чистого оподатковуваного доходу на суму 2251238,61 грн, в т.ч. за 2017р. на 756908,06 грн, за 2018р. на 1272711,75 грн, за 2019р. на 221618,80 грн. Відповідно до результатів перевірки, чистий дохід ФОП ОСОБА_1 за 2017р. становить 756908,06 грн, за 2018р. 1272711,75 грн, за 2019р.- 229461,80 грн. ФОП ОСОБА_1 не надано підтверджуючих документів щодо достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок.

Також, в Інтегрованій картці платника згідно розрахунку б/н від 25.10.2018 нараховано платіж по єдиному внеску, а саме різницю між сумами нарахованого єдиного внеску у звітах та мінімального внеску визначеного законодавством: за 2014р. у сумі 720,38 грн, за 2015р. у сумі 4038,80 грн, за 2016р. у сумі 2835,96 грн. Враховуючи вищевикладене, відповідно до п.2 ч.1, п.3 ст.7, ч.5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено заниження суми єдиного внеску на загальну суму 286148,65 грн, в т.ч. за 2013р. 473,66 грн, за 2017р. 106986,00 грн, за 2018р. 137602,08 грн, за 2019р. 39464,88 грн, за 2020р. 1622,03грн.

Представник контролюючого органу наголосив, що надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. Правозастосування норми пункту 44.6 статті 44 та пункту 85.2 Податкового кодексу України відповідає сталій практиці Верховного Суду.

Перевіркою встановлено порушення пп.189.1 ст.189, пп. «г» п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 не включено до складу податкових зобов`язань суму ПДВ в розмірі 656 грн, вартості придбаних ТМЦ/ПММ/робіт/послуг, що було віднесене до складу податкового кредиту та не використовувалося в господарській діяльності за вересень 2018р. 656 грн.

Таким чином в порушення п.201.7, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, ФОП ОСОБА_1 не складено та не зареєстровано податкові накладні на суми постачання ТМЦ/робіт/ послуг, задекларованих у податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2019р. на суму ПДВ 1582 грн.

Перевіркою дотримання строків реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість встановлено порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки ФОП ОСОБА_1 не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на загальну суму ПДВ 656 грн, вартості придбаних ТМЦ/робіт/послуг, що були віднесені до складу податкового кредиту та не використовувалися в господарській діяльності, на загальну суму обсягу постачання (без податку на додану вартість) за вересень 2018р. 3280 грн.

На дату виникнення податкового зобов`язання платник ПДВ експортер складає податкову накладну з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземних валют, який встановлено Національним банком України у попередній робочий день. Таким чином, в ході проведення перевіркою дотримання строків реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість по операціях з експорту товарів встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на податкові забов`язання при здійсненні операцій з постачання товарів/ послуг (експортних операцій), що оподатковуються за нульовою ставкою, на суму 2009200,79 грн, в тому числі за червень 2017р. на суму 138226,88 грн, за серпень 2017р. на суму 157262,00 грн, за вересень 2017р. на суму 70893,31 грн, за жовтень 2017р. на суму 68866,07 грн, за листопад 2017р. на суму 40659,91 грн, за лютий 2018р. на суму 157259,54 грн, за березень 2018р. на суму 76344,61 грн, за квітень 2018р. на суму 147524,19 грн, за травень 2018р. на суму 386234,16 грн, за червень 2018р. на суму 310911,06 грн, за серпень 2018р. на суму 204843,37 грн, за лютий 2019р. на суму 250175,69 грн, чим порушено п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.

Відповідач за зустрічним позовом вважає, що дії платника податків ОСОБА_1 є умисними, оскільки вона цілеспрямовано не дотрималася п.189.1 ст.189, пп. "г" п. 198.5 ст. 198, п.201.1, п.201.7, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, що призвело до порушення податкового обліку, а саме до заниження суми податкових зобов`язань за вересень 2018 р. на суму ПДВ 656 грн.

Згідно даних перевірки, чистий оподатковуваний дохід платника податків ОСОБА_1 за 2017р. становить 756908,06 грн, за 2018р. 1272711,75 грн, за 2019р. 229461,80 грн. Відповідно перевіркою встановлено заниження військового збору на загальну суму 33768,58 грн, в тому числі за 2017р. 11353,62 грн, 2018р. 19090,68 грн, 2019р. 3324,28 грн, чим порушено вимоги пп. 1.1, пп. 1.2, пп. 1.3, пп 1.4, пп. 1.5 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Крім цього, за результатами перевірки станом на 30.04.2017 встановлено порушення статті 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме: не надходження валютної виручки в сумі 8670 доларів США при виконанні зовнішньоекономічного експортного контракту №07-14 від 13.05.2014, укладеного з фірмою - нерезидентом P.P.H.U."DOMINO GRANIT", DOMINIK WYRODA, Польща; не надходження валютної виручки в сумі 1 056 євро (граничний строк надходження валютної виручки 17.02.2017) при виконанні зовнішньоекономічного експортного контракту №0012 від 19.09.2016, укладеного з фірмою-нерезидентом Stone Consulting" Michal Firlej, Natalia Firlej, Польща; не надходження валютної виручки в сумі 838 євро (граничний строк надходження валютної виручки 04.03.2017) при виконанні зовнішньоекономічного експортного контракту №01-13 від 07.05.2013, укладеного з фірмою нерезидентом WROMAC Sp. z o.o., Польща.

Крім того, позаплановою виїзною документальною перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 станом на 01.01.2017р., 01.04.2017р. подано до податкового органу Декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належить резиденту України і знаходиться за її межами, в якій у в п. 5 «Товари, роботи, послуги, що експортовані резидентом за межі України з оплатою в іноземній валюті і за які на звітну дату не надійшли в установлені законодавством терміни валютні кошти» Розділу ІІІ «Майно та товари за кордоном», де задекларовано прострочену дебіторську заборгованість в сумі: - 1056 євро (за зовнішньоекономічним експортним контрактом №0012 від 19.09.2016, укладеним з фірмою - нерезидентом Stone Consulting" Michal Firlej, Natalia Firlej, Польща), 8641 долар США (сума заборгованості становила за зовнішньоекономічним експортним контрактом №07-14 від 13.05.2014, укладеному з фірмою - нерезидентом P.P.H.U."DOMINO GRANIT", DOMINIK WYRODA, 8670 доларів США), - 856 євро (сума заборгованості становила за зовнішньоекономічним експортним контрактом №0012 від 19.09.2016, укладеного з фірмою - нерезидентом WROMAC Sp. z o.o., Польща, - 838 євро), чим порушено вимоги ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (із змінами та доповненнями), що свідчить про перекручення даних у звітності про валютні операції.

З урахуванням встановлених документальною перевіркою порушень податкового законодавства, представник відповідача за зустрічним позовом вважає, що оскаржені рішення контролюючого органу прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити повністю та задовольнити вимоги первісного позову про стягнення податкового боргу.

Протокольною ухвалою від 03.02.2025 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 26.02.2025.

21.02.2025 представник ОСОБА_1 подав відповідь на відзив (а.с. 1-10 т. 2), в якій звернув увагу на пропуск строку на визначення грошових зобов`язань контролюючим органом. Зауважив, що ОСОБА_1 припинено підприємницьку діяльність 02.04.2020, про що внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №5007920. Відповідно до приписів чинного законодавства, документальну позапланову перевірку платника податків з підстав, визначених підпунктом 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, контролюючий орган з 14.07.2020 мав право проводити за чинними нормами цього Кодексу як під час встановленого мораторію на проведення перевірок, запровадженого з метою запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), а також і під час дії воєнного стану.

Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 29.10.2024 року по справі №580/498/23.

Відзивом на зустрічну позовну заяву Головного управління ДПС у Рівненській області підтверджено, що Головним управління ДПС у Рівненській області за час проведення перевірки з 28.03.2024 по 03.04.2024, відповідно до розділу 1 «Загальні положення» акту перевірки №5345/Ж5/17-00-24-05-18/219712063 від 10.04.2024, не скеровано жодного запиту про надання первинних документів. Водночас, єдиною підставою здійснення донарахувань контролюючий орган зазначає ненадання ОСОБА_1 первинних документів, пов`язаних з предметом перевірки.

Також зауважив, що наказ та повідомлення про проведення перевірки не могли бути вручені ОСОБА_1 з підстав, що не залежать від платника податків, а саме з огляду на перебування в даний період закордоном (що підтверджується копією паспорту), у зв`язку із лікуванням чоловіка - інваліда першої групи. За таких обставин, вважає, що необізнаність платника про проведення перевірки спричинена обставинами, що не залежали від її волі, а не через нехтування або ухилення від виконання обов`язку добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції. Таке порушення відповідачем процедури проведення перевірки істотно вплинуло на правильність та обґрунтованість висновків контролюючого органу, здійснених за результатами документальної перевірки, на підставі яких прийняті оскаржувані рішення, оскільки контролюючий орган дійшов висновків про заниження ОСОБА_1 податкових зобов`язань, ЄСВ виключно на підставі власних припущень та аналізу інформації, що міститься в базах даних контролюючого органу, а не на підставі первинних документів, які опосередковують такі господарські операції.

Заперечуючи факти отримання валютної виручки в зазначених в акті перевірки сумах, долучив виписку по валютному рахунку в АТ «Кредобанк» НОМЕР_1 , де відображаються факти понесення витрат (купівля валюти).

Крім цього, вказав на те, що звертаючись із позовною заявою про стягнення податкового боргу, Головним управлінням ДПС у Рівненській області не підтверджено безперервність існування податкового боргу з часу винесення (вручення) податкової вимоги від 28.11.2014 №4927-25 до часу звернення контролюючого органу до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

За наведеного, представник ОСОБА_1 просив задовольнити зустрічний позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень та вимоги та відмовити в задоволенні первісного позову про стягнення податкового боргу.

26.02.2025 ОСОБА_1 подано додаткові докази (а.с. 165-181 т. 2).

Протокольною ухвалою від 26.02.2025 підготовче засідання відкладено до 10.03.2025.

Протокольною ухвалою від 10.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.04.2025.

24.03.2025 ОСОБА_1 подано додаткові докази (а.с. 196-202 т. 2).

Ухвалою від 09.04.2025 відкладено розгляд справи до 30.04.2025.

Ухвалою від 30.04.2025 відкладено розгляд справи до 14.05.2025.

В судовому засіданні 14.05.2025 представники сторін повністю підтримали свої вимоги та заперечення з підстав, наведених в заявах по суті справи.

Протокольною ухвалою від 14.05.2025 оголошено перерву до 28.05.2025.

Протокольною ухвалою від 28.05.2025 оголошено перерву до 30.06.2025.

29.06.2025 в підсистемі «Електронний суд» надійшли додаткові письмові пояснення від представника ГУ ДПС у Рівненській області.

Протокольною ухвалою від 30.06.2025 оголошено перерву до 09.07.2025.

08.07.2025 в підсистемі «Електронний суд» надійшли додаткові письмові пояснення від представника ГУ ДПС у Рівненській області.

Ухвалою від 09.07.2025 розгляд справи відкладено до 16.07.2025.

Протокольною ухвалою від 16.07.2025 в судовому засіданні оголошено перерву до 28.07.2025.

17.07.2025 представник ОСОБА_1 подав додаткові пояснення у справі (а.с. 241-244 т. 2).

В судовому засіданні 28.07.2025 відповідно до статті 227 КАС України суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.

Встановлені судом обставини справи.

ОСОБА_1 зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності - фізична особа 24.07.1995, номер запису про державну реєстрацію 0007920, основний вид діяльності код КВЕД 23.70 Різання, оброблення та оздоблення декоративного і будівельного каменю. Взята на облік в податковому органі 24.07.1995 за № 16675, станом на 28.03.2024 перебуває на обліку в ГУ ДПС у Рівненській області, Державна податкова інспекція у м. Рівному. З 01.01.2017 по 02.04.2020 зареєстрована як платник ПДВ, індивідуальний податковий номер платника ПДВ . ФОП ОСОБА_1 було прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності 02.04.2020, номер проведення державної реєстрації припинення 40007920.

29.08.2022 за № 2050/Ж12/17-00-24-05-07 ГУ ДПС у Рівненській області надіслало ОСОБА_1 лист "Про надання інформації та її документального підтвердження", в якому зазначило, що у зв`язку з отриманням відомостей щодо припинення платника податків та враховуючи вимоги Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 за № 1588, з метою проведення документальної позапланової перевірки, просить надати у повному обсязі всі необхідні документи (із зазначенням їх переліку) (а.с. 146-147 т. 1).

Такий лист вручено особисто ОСОБА_1 01.09.2022 (а.с. 148 т. 1).

Наказом ГУ ДПС у Рівненській області № 453-п від 20.02.2024 на підставі пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.7 п. 78.1, п. 78.2 ст.78 пункту 79.2 ст. 79 глави 8 розділу ІІ, підпункту 69.2-2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ, підпункту 102.3.2 п. 102.3 ст. 102 Податкового кодексу України, у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності, наказано провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 , з 28.03.2024 тривалістю 5 робочих днів. Перевірку провести щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за період діяльності з 01.01.2017 по 02.04.2020, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 02.04.2020 (а.с. 142 т. 1).

20.02.2024 ГУ ДПС у Рівненській області за № 105/Ж4/17-00-24-05-17 сформовано повідомлення про те, що на підставі наказу від 20.02.2024 № 453-п буде проведено з 28.03.2024 документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (а.с. 143 т. 1).

Наказ та повідомлення про проведення документальної невиїзної перевірки 21.02.2024 були надіслані ОСОБА_1 за місцем проживання. Поштове відправлення було повернуте оператором поштового зв`язку без вручення адресату, за закінченням терміну зберігання (а.с. 144-145 т. 1).

02.04.2024 за № 245/Ж6/17-00-24-05-19 ГУ ДПС у Рівненській області складено Акт, що засвідчує факт ненадання документів фізичною особою-платником податків ОСОБА_1 до проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, в якому зазначено, що про початок перевірки платника податків повідомлено шляхом вручення копії наказу № 453-п від 20.02.2024 та повідомлення від 20.02.2024 № 105/Ж4/17-00-24-05-17 про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки за допомогою засобів поштового зв`язку. Запитувану інформацію та її документальне підтвердження станом на 02.04.2024 платником податків не надано (а.с. 149-150 т. 1).

10.04.2024 за № 5345/Ж5/17-00-24-05-18/ НОМЕР_2 ГУ ДПС у Рівненській області складено Акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 , щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за період діяльності з 01.01.2017 по 02.04.2020, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 02.04.2022 (далі - Акт перевірки), відповідно до висновків якого встановлено порушення:

1) неведення платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 книги обліку доходів та витрат господарської діяльності за період з 01.01.2017 по 02.04.2020, чим порушено абз.5 п.6 ст.128 Господарського кодексу України та п.44.1, п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України;

2) п.3 розділу IV Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.10.2015 від №859 Про затвердження форми податкової декларації про майновий стан і доходи та Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 р. за №1298/27743, а саме: подано річні декларації про майновий стан і доходи (податкову декларацію) за 2017 рік та 2018 рік без додатків Ф2 Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою до декларації, подано додаток Ф2 Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою до річної декларації про майновий стан і доходи (податкову декларацію) за 2019 рік з арифметичною помилкою;

3) несвоєчасне подання до контролюючих органів податкових декларацій фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 за 2017-2020рр., а також розрахунки податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів отриманих платником подано за 2017р. 12.02.2017 (термін подання 09.02.2017), подано за 2020р. 27.05.2020р (термін подання 12.05.2020), чим порушені строки, передбачені ст. 49, п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України;

4) п. 164.1 ст. 164, п.177.1, п. 177.2, пп.177.4.5 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку заниження податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 403811,21 грн, в т.ч. за 2017р. на 136243,45 грн, за 2018р. на 229088,12 грн, за 2019р. на 38479,64 грн;

5) несвоєчасне подання звітів про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2016р. (початковий) подано 13.02.2017р. (по терміну подання до 09.02.2017) та за 2017р. (початковий) подано 12.02.2018 (по терміну подання до 09.02.2018) чим порушено п. 2 розділу ІІІ Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №435 від 14.04.2015 (що діяв до 01.01.2022;

6) п.2 ч.1, п.3 ст.7, ч.5 ст. 8 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 8 липня 2010 року №2464-VI (із змінами та доповненнями), встановлено заниження суми єдиного внеску на загальну суму 286148,65 грн, в т.ч. за 2013р. 473,66 грн, за 2017р. 106986,00 грн, за 2018р. 137602,08 грн, за 2019р. 39464,88 грн, за 2020р. 1622,03 грн.

7) п.201.7, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: не складено та не зареєстровано податкові накладні на суми постачання ТМЦ/робіт/послуг, задекларованих у податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2019р. на суму ПДВ 1582 грн;

8) п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме: не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні, на податкові зобов`язання при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг (експортних операцій), що оподатковуються за нульовою ставкою, на суму на суму 2009200,79 грн, в тому числі за червень 2017р. на суму 138226,88 грн, за серпень 2017р. на суму 157262,00 грн, за вересень 2017р. на суму 70893,31 грн, за жовтень 2017р. на суму 68866,07 грн, за листопад 2017р. на суму 40659,91 грн, за лютий 2018р. на суму 157259,54 грн, за березень 2018р. на суму 76344,61 грн, за квітень 2018р. на суму 147524,19 грн, за травень 2018р. на суму 386234,16 грн, за червень 2018р. на суму 310911,06 грн, за серпень 2018р. на суму 204843,37 грн, за лютий 2019р. на суму 250175,69 грн;

9) п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а саме: не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні, на податкові забов`язання вартості придбаних ТМЦ/робіт/послуг, що були віднесені до складу податкового кредиту та не використовувалися в господарській діяльності, на загальну суму обсягу постачання (без податку на додану вартість) за вересень 2018р. 3280 грн;

10) п.189.1 ст.189, пп. "г" п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, а саме заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість, які підлягають нарахуванню та сплаті в бюджет за вересень 2018р. 656,00 грн;

11) пп. 1.1, пп. 1.2, пп. 1.3, пп 1.4, пп. 1.5 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, що призвело до заниження військового збору на загальну суму 33768,58 грн, в тому числі за 2017р. 11353,62 грн, 2018р. 19090,68 грн, 2019р. 3324,28 грн;

12) ст. 1 Закону України Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті №185/94ВР від 23.09.94р. із змінами та доповненнями (втрата чинності 07.02.2019), а саме:

- порушення строків надходження валютної виручки в сумі 1 056 євро при виконанні зовнішньоекономічного експортного контракту №0012 від 19.09.2016, укладеного з фірмою-нерезидентом Stone Consulting" Michal Firlej, Natalia Firlej, Польща;

- порушення строків надходження валютної виручки в сумі 838 євро при виконанні зовнішньоекономічного експортного контракту №01-13 від 07.05.2013, укладеного з фірмою нерезидентом WROMAC Sp. z o.o., Польща;

13) незабезпечення зберігання документів, визначених у пункті 44.1 ст.44 Податкового кодексу України, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, чим порушено п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України;

14) п.8.2, п.8.4, п.8.5 розд. VIIІ Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, не повідомлено податковий орган про всі об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, та про об`єкти оподаткування, щодо яких відбулися зміни в зв`язку з припиненням підприємницької діяльності, за формою 20-ОПП (а.с. 151-193 т. 1).

Поштове відправлення, яким на адресу ОСОБА_1 було надіслано акт перевірки, оператор поштового зв`язку повернув відправнику без вручення адресату за закінченням терміну зберігання 27.04.2024 (а.с. 194, 195 т. 1).

Суд встановив, що на підставі акта перевірки від 10.04.2024 за № 5345/Ж5/17-00-24-05-18/ ГУ ДПС у Рівненській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 17.05.2024:

№ 7120/, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 820,00 грн, у т.ч. за податковими зобов`язаннями на 656,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями на 164,00 грн (а.с. 65-66 т. 1),

№ 7126/, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі 35 366,87 грн (а.с.66, зворот - 67 т. 1),

№ 7135/, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на суму 42 210,73 грн, у т.ч. за податковими зобов`язаннями на 33 768,58 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 8 442,15 грн (а.с. 68-69 т. 1),

№ 7146/, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем адміністративні штрафи та інші санкції в сумі 1 020,00 грн (а.с.69, зворот - 70 т. 1),

№ 7154/, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) по податку на доходи фізичних осіб у сумі 340,00 грн (а.с. 71-72 т. 1),

№ 7162/, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 504 764,01 грн, у т.ч. за податковими зобов`язаннями на 403 811,21 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 100 952,80 грн (а.с. 72, зворот, -73 т. 1),

№ 7168/, яким застосовано штраф по податку на додану вартість на суму 164,00 грн (а.с. 74-75 т. 1),

№ 7175/, яким застосовано штраф по податку на додану вартість на суму 791,00 грн (а.с. 78, зворот -79 т. 1),

№ 7181/, яким застосовано штраф по податку на додану вартість на суму 39 433,00 грн (а.с. 80-81 т. 1),

рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 10.05.2024 № 6579/ на суму 340,00 грн та від 10.05.2024 № 6589/ на суму 138 803,43 грн (а.с.75, зворот, -77 т. 1),

вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6587/ від 10.05.2024 на суму єдиного внеску 286 148,65 грн (а.с. 77, зворот, -78 т. 1).

Поштове відправлення, яким платнику податків були надіслані рішення за результатами документальної перевірки, повернулися оператором поштового зв`язку відправнику за закінченням терміну зберігання (а.с. 30 т. 1).

ГУ ДПС у Рівненській області, вважаючи узгодженими грошові зобов`язання, що визначені вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, та не сплаченими платником податків добровільно у встановлений п. 57.3 ст. 57 ПК України строк, 10.09.2024 звернулося до адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу по податку на додану вартість, по податку на доходи фізичних осіб, по військовому збору та пені за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД на загальну суму 718 072,05 грн.

ОСОБА_1 , вважаючи протиправними всі рішення контролюючого органу, прийняті на підставі акта перевірки від 10.04.2024 за № 5345/Ж5/17-00-24-05-18/, звернулася із зустрічним позовом до ГУ ДПС у Рівненській області про скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує такі релевантні джерела права.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства ( п. 1.1. ст. 1 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Статтею 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов`язкові реквізити.

Відповідно до пп.16.1.2 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів та витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого Податковим кодексом України граничного терміну подання такої звітності.

Згідно з пп.20.1.6 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи. Цьому обов`язку кореспондує право контролюючого органу при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків первинні фінансово-господарські, бухгалтерські та інші документи (в тому числі, засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) їх копії), що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 85.4 статті 85 Податкового кодексу України встановлено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Відповідно до абз.1 п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Згідно з п.85.2. ст.85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Цьому обов`язку кореспондує право контролюючого органу при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків первинні фінансово-господарські, бухгалтерські та інші документи (в тому числі, засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) їх копії), що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Таке право закріплене нормою пункт 85.4 статті 85 ПК.

Отже, надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку.

Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК до їх відсутності.

Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

За правилами, встановленими п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

пп.78.1.7. розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України встановлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (п. 78.5 ст. 78 Податкового кодексу України).

Згідно з п.78.7. ст. 78 Податкового кодексу України перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу (п. 78.8 ст. 78 Податкового кодексу України).

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки встановлені статтею 79 Податкового кодексу України, відповідно до п. 79.1. якої документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно з п. 79.2. ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Пунктом 79.3 цієї статті Кодексу установлено, що присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Суд зазначає, що в разі належним чином повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, реалізація прав, передбачених пп.17.1.6 п. 17.1 ст. 17 ПК України, зокрема: бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом, - залежить виключно від волі та активної поведінки платника податків.

При цьому, з огляду на зазначені вище норми ПК України, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, а також письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (формальна підстава).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.05.2023 у справі № 640/32632/20 (провадження № К/9901/48646/21)

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020 у справі № 826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Також, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 22.09.2020 у справі №520/8836/18, перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України (стаття 19 Конституції України). Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки; акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені обставини щодо протиправності призначення та проведення контролюючим органом перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність такого рішення.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 дійшла висновку, що з метою дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, ПК України встановлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Зміст висновків наведених постанов свідчить про те, що установивши порушення процедури проведення перевірки, її підстав, наслідком чого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд може не переходити з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

З огляду на наведене, оцінюючи аргументи ОСОБА_1 щодо порушення процедури призначення документальної перевірки, суд враховує таке.

Матеріалами справи підтверджується, що у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 (державна реєстрація припинення від 02.04.2020 №4007920) ГУ ДПС у Рівненській області видано наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 від 20.02.2024 № 453-п (а.с. 142 т. 1).

Відповідно до абз. 2 пп. 65.10.4. п. 65.10 ст. 65 ПК України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування штрафних санкцій і нарахування пені за їх невиконання.

Згідно з п.102.1. ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України, із змінами, внесеними згідно із Законом № 591-IX від 13.05.2020, установлено, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами та доповненнями), установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).

Таким чином, в період з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р. були зупинені строки давності, передбачені статтею 102 ПК України, у тому числі на проведення перевірки та самостійне визначення контролюючим органом суми грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом.

З огляду на наведене, суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про порушення строків на проведення позапланової документальної невиїзної перевірки та визначення спірних грошових зобов`язань.

Отже, ГУ ДПС у Рівненській області за наявності правових підстав та з дотриманням установлених строків було призначено наказом № 453-п від 20.02.2024 документальну перевірку платника податків ОСОБА_1 у зв`язку з припиненням останньою підприємницької діяльності.

Як встановлено судом, наказ та повідомлення про проведення документальної перевірки ГУ ДПС у Рівненській області було надіслано рекомендованим поштовим відправленням на адресу зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 21.02.2024, однак таке поштове відправлення було повернуто відправнику без вручення адресату 08.03.2024, за закінченням терміну зберігання (а.с. 142-145 т.1), що сторони не заперечують.

ОСОБА_1 вказує про неможливість отримати кореспонденцію, надіслану їй контролюючим органом, оскільки вона у зв`язку з необхідністю лікування члена своєї сім`ї перебувала за межами України, на підтвердження чого надала копію закордонного паспорта та медичну документацію.

Дослідженням таких доказів встановлено, що згідно з відмітками в закордонному паспорті НОМЕР_3 ОСОБА_1 перетинала державний кордон України на виїзд 28.02.2024, на в`їзд 12.03.2024, на виїзд 22.03.2024, на в`їзд 24.03.2024, на виїзд 07.04.2024, на в`їзд 09.04.2024, на виїзд 21.04.2024, на в`їзд 24.04.2024, на виїзд 15.05.2024, на в`їзд 27.05.2024, на виїзд 14.06.2024, на в`їзд 18.06.2024, на виїзд 28.06.2024, на в`їзд 28.06.2024 (а.с.60-64 т. 1).

Таким чином, на час надіслання контролюючим органом на адресу ОСОБА_1 наказу та повідомлення про проведення документальної перевірки 21.02.2024 платник податків перебувала в Україні до 28.02.2024 включно, що не позбавляло її можливості отримати рекомендовану поштову кореспонденцію.

Щодо наданих ОСОБА_1 медичних документів, суд зазначає, що вони підтверджують надання медичної допомоги чоловікові ОСОБА_1 Фратчаку Георгу, однак такі документи датовані періодами з 2015 року по 02.02.2024, отже не впливають на оцінку судом обставин щодо можливості отримати поштову кореспонденцію в Україні ОСОБА_1 у спірний період.

Відповідно до п.42.2. ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що ГУ ДПС у Рівненській області було призначено документальну позапланову перевірку ОСОБА_1 у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності з дотриманням приписів податкового законодавства, у встановлений спосіб повідомлено платника податків про проведення такої перевірки, відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України рекомендованим листом із повідомленням про вручення, що надавало контролюючому органу право на проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Щодо процедури проведення перевірки суд враховує таке.

Як встановлено судом, висновки відповідача про заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість, військового збору, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування зумовлені фактом ненадання платником податків до перевірки документів фінансово-господарської діяльності, на яких ґрунтуються дані податкової звітності.

Так, у відповідних розділах акту перевірки в розрізі вищевказаних податкових (грошових) зобов`язань відповідач вказував про те, що ГУ ДПС у Рівненській області на адресу ФОП ОСОБА_1 направлено засобами поштового зв`язку лист від 29.08.2022 № 2050/Ж12/17-00-24-05-07 щодо процедури зняття з обліку платника податків та переліку документів, необхідних для перевірки. Лист вручено ОСОБА_1 особисто 01.09.2022, про що свідчать дані поштового повідомлення про вручення. Проте відповіді на вказаний лист ОСОБА_1 не надано. Враховуючи викладене, ГУ ДПС у Рівненській області складено акт від 02.04.2024 № 245/Ж6/17-00-24, що засвідчує факт ненадання платником податків документів для проведення позапланової невиїзної документальної перевірки.

Дослідженими судом доказами підтверджується, що запит про надання інформації та її документального підтвердження від 29.08.2022 № 2050/Ж12/17-00-24-05-07 ГУ ДПС у Рівненській області було надіслано за адресою місцезнаходження ОСОБА_1 і згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення відповідну поштову кореспонденцію вручено особисто позивачу 01.09.2022 (а.с. 146-148 т. 1).

Суд зауважує, що наказ на проведення податкової перевірки позивача контролюючим органом було видано лише 20.02.2024, отже вищевказаний запит про надання інформації та її документального підтвердження не був пов`язаний з призначенням спірної документальної перевірки.

Наказ № 453-п від 20.02.2024 був надісланий відповідачем за податковою адресою платника податків та повернувся без вручення адресату за закінченням терміну зберігання.

За таких обставин контролюючий орган вважав, що платник податків у встановленому порядку повідомлений по проведення щодо нього документальної позапланової перевірки. Оскільки платник податків після початку перевірки не надав всіх документів, пов`язаних з предметом перевірки, уповноваженою особою відповідача було складено акт, що засвідчує факт ненадання документів до проведення документальної позапланової перевірки від 02.04.2024 (а.с. 149 т.1) та в подальшому визначив спірні податкові зобов`язання за даними інформаційних систем ДПС України.

Суд повторює, що за правилами, встановленими п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

При цьому, пунктом 42.5 цієї статті Кодексу передбачено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

За такого правового регулювання, слід дійти висновку, що в разі наявності у контролюючого органу підтвердженої у встановленому порядку інформації щодо надіслання/вручення платнику податків наказу на проведення перевірки, платник податків вважається належним чином повідомленим про проведення перевірки та, відповідно, про обов`язок документально підтвердити дані своєї податкової звітності за перевірений період.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 документів фінансово-господарської діяльності за період, що підлягав перевірці, не надавала.

У зв`язку з цим суд звертає увагу на приписи пп. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 ПК України, відповідно до якого платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.

Водночас, згідно з пп. 20.1.6 п.20.1. ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Отже, обов`язок платника податків надати документи до перевірки кореспондується з правом контролюючого органу запитувати такі документи під час проведення перевірки та у зв`язку з проведенням документальної перевірки.

Як встановлено судом, направлений контролюючим органом лист від 29.08.2022 № 2050/Ж12/17-00-24-05-07 про надання документів був надісланий платнику податків не у зв`язку з проведенням документальної позапланової невиїзної перевірки, призначеної наказом від 20.02.2024 № 453-п. Інша податкова перевірка в спірному періоді щодо ОСОБА_1 не призначалася, докази протилежного у справі відсутні.

Відповідно до п. 85.1. ст. 85 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 85.2. ст. 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При цьому, відповідно до п. 85.4. ст. 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Матеріалами справи стверджується, що під час спірної документальної позапланової перевірки, призначеної наказом ГУ ДПС у Рівненській області № 453-п від 20.02.2024, контролюючий орган у передбачений податковим законодавством спосіб не надсилав платнику податків жодного запиту про надання документів, пов`язаних з предметом перевірки.

А відтак, суд не може визнати обґрунтованою та розсудливою поведінку ГУ ДПС у Рівненській області при складанні акту від 02.04.2024 № 245/Ж6/17-00-24-05-19 про ненадання документів до перевірки, оскільки жодні документи не були запитані.

Відтак, суд висновує, що процедуру проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ГУ ДПС у Рівненській області дотримано не було.

Як встановлено з п. 1.13 акту перевірки, при перевірці було використано: податкові декларації з податку на додану вартість; відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору; податкові декларації про майновий стан і доходи; Розрахунки податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою; митні декларації; декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами; Єдина автоматизована інформаційна система Держмитслужби; Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (а.с. 154 т. 1).

Отже, враховуючи факт ненадання платником податків до перевірки документів, контролюючий орган під час проведення документальної перевірки використав виключно наяву в інформаційних базах даних Державної податкової служби України інформацію щодо нарахування та сплати податків ОСОБА_1 .

Водночас, в розділі 2.1.акту перевірки зазначено про те, що загальний оподатковуваний дохід при перевірці визначено на підставі відомостей про надходження коштів на розрахункові рахунки, книги обліку доходів та витрат, первинних документів та звірено з відомостями центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів (арк. Акту перевірки 8, а.с. 158 т. 1).

За обставинами справи, такі документи, як відомості про надходження коштів на розрахункові рахунки, книги обліку доходів та витрат, первинні документи в розпорядженні ГУ ДПС були відсутні, тому зазначення в акті перевірки про їх опрацювання перевіряючими є недостовірним, суперечить матеріалам судової справи, а відтак відхиляється судом як необґрунтоване та безпідставне.

В цьому ж розділі акту перевірки зазначено: « В ході перевірки встановлено, що прострочена дебіторська заборгованість, яка станом на 01.01.2017 обліковувалась у ФОП ОСОБА_1 по розрахунках з фірмою-нерезидентом P.P.H.U."DOMINO GRANIT", DOMINIK WYRODA, з фірмою - нерезидентом «Stone Consulting» Michal Firlej, Natalia Firlej, Польща, та з фірмою - нерезидентом WROMAC Sp. z o.o., Польща, за сумами простроченої дебіторської заборгованості в сумі 8670 доларів США, 1056 євро та 838 євро відповідно, яка зафіксована в акті позапланової виїзної документальної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 19.02.2014 по 30.04.2017 (акт від 02.04.2024 № 245/Ж6/17-00-24-05-19) погашена у період з 01.07.2017 по 01.10.2017 у повному обсязі.

Оскільки, за період, що перевірявся, з 01.05.2017р. по 02.04.2020р., до податкового органу не надходила інформація щодо порушення строків розрахунків за експортними операціями, доведена Національним банком України, яка надана уповноваженим банком до Національного банку України, а саме: порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» № 185/94 ВР від 23.09.94р. із змінами та доповненнями (втрата чинності 07.02.2019р.), що свідчить про відсутність порушення строків розрахунків за експортними операціями. Таким чином, ФОП ОСОБА_1 до загального оподатковуваного доходу за 2017 рік не включено суми погашеної простроченої дебіторської заборгованості по розрахунках з фірмою - нерезидентом P.P.H.U."DOMINO GRANIT", DOMINIK WYRODA, з фірмою - нерезидентом «Stone Consulting» Michal Firlej, Natalia Firlej, Польща, та з фірмою - нерезидентом WROMAC Sp. z o.o., Польща, яка погашена у період з 01.07.2017р. по 01.10.2017року на загальну суму грн. 289099,89 грн. (8670 доларів США/229937,88 грн., 1056 євро / 32985,79 грн. та 838 євро/ 26176,22 грн., відповідно, - за курсом НБУ на 30.09.2017р.), чим порушено п.164.1 ст.164, п.177.1, 177.2 ст.177 Податкового кодексу України (арк. Акту перевірки 10, а.с. 160 т. 1).

Матеріалами судової справи не підтверджується факт проведення документальної позапланової перевірки ОСОБА_1 з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 19.02.2014 по 30.04.2017, а вказаний номер акту такої перевірки "від 02.04.2024 № 245/Ж6/17-00-24-05-19" є фактично номером акту про ненадання документів до перевірки (а.с.149 т. 1).

Будь-яких доказів, які б підтверджували описане в акті перевірки порушення, контролюючим органом не надано, а судом не встановлено. Водночас, контролюючий орган стверджує, що до податкового органу не надходила інформація щодо порушення строків розрахунків за експортними операціями, доведена Національним банком України, яка надана уповноваженим банком до Національного банку України, а саме: порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», що свідчить про відсутність порушення строків розрахунків за експортними операціями.

Таким чином, акт перевірки містить суперечливі відомості, одночасно вказуючи на відсутність порушення строків розрахунків у сфері ЗЕД, та при цьому встановлюючи порушення строків надходження валютної виручки по зовнішньоекономічних контрактах та застосовуючи пеню за таке порушення.

Що стосується результатів перевірки про визначення документально підтверджених витрат, то суд встановив, що у зв`язку з ненаданням ОСОБА_1 підтверджуючих документів щодо понесених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, витрати господарської діяльності платника податків за 2017-2020рр. проведеною перевіркою визначені відповідно до бази даних ІС «Податковий блок». При цьому, вказавши як про заниження витрат всього на суму 18 505,18 грн, так і про завищення витрат всього на суму 202 417,11 грн, акт перевірки не містить жодних обґрунтувань та розрахунків в частині врахованих витрат ні по тексту акту перевірки, ні в додатках до акту перевірки.

А відтак, оскільки об`єкт оподаткування визначений необґрунтовано, суд доходить висновку про безпідставність висновків контролюючого органу про заниження податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 403 811,21 грн за період, охоплений перевіркою.

Необґрунтованість визначення документальною перевіркою оподатковуваного доходу зумовила документально непідтверджені висновки про заниження військового збору на загальну суму 33 768,58 грн.

Аналогічним чином, у зв`язку з ненаданням платником податків до перевірки документів фінансово-господарської діяльності, актом перевірки за даними інформаційних баз ДПС встановлено заниження чистого оподатковуваного доходу на суму 2 251 238,61 грн, у зв`язку з чим контролюючий орган встановив заниження єдиного внеску на загальну суму 286 148,65 грн.

Крім цього, у зв`язку з не підтвердженням використання в господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг) податковою перевіркою встановлено заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 656 грн, а також не складення та не реєстрацію податкових накладних відповідно до п. 201.7, 201.10 ст. 201 ПК України на товари, які не використовувалися в господарській діяльності.

Також, суд встановив, що без покликання на жодні записи в бухгалтерському та податковому обліку, в акті перевірки зазначено, що в ході проведення перевірки дотримання строків реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість по операціях з експорту товарів, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на податкові зобов`язання при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг (експортних операцій), що оподатковуються за нульовою ставкою, на суму 2 009 200,79 грн.

Суд враховує, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»:

господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (абзац п`ятий); активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигоду майбутньому (абзац другий);

первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727 "Про затвердження Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків", зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 р. за № 1300/27745 (далі Порядок), відповідно до розділу ІІ якого встановлені основні вимоги до оформлення актів документальних перевірок, зокрема:

"3. Акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податкове, валютне та інше законодавство, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи).

4. В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

5. Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.

Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків".

Суд зазначає, що таким вимогам досліджуваний акт перевірки не відповідає, оскільки його висновки не містять покликань на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, а висновки акту перевірки є суперечливими та некоректними.

Дійсно, платник податків до перевірки не надав документів своєї фінансово-господарської діяльності, однак і контролюючий орган не реалізував наданого йому права отримати під час перевірки документи від платника податків шляхом направлення йому відповідного запиту.

Натомість, до матеріалів судової справи ОСОБА_1 надано банківські виписки по рахунку за період, охоплений перевіркою (а.с. 11-24 т. 2), а також первинні бухгалтерські документи по господарських операціях: видаткові накладні, митні декларації, рахунки-фактури по зовнішньоекономічних контрактах, CMR, разові ліцензії на зовнішньоекономічну операцію, акти виконаних робіт (а.с. 37-161 т. 2), які безпосередньо стосуються формування доходів та витрат перевіреного періоду, та впливають на визначення податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, податку на додану вартість, військового збору та єдиного внеску. Такими документами підтверджується ведення суб`єктом господарювання відповідно до вимог пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За встановлених обставин, суд вважає, що акт перевірки складений з порушенням чинного законодавства, є неналежним доказом та не підтверджує фактів виявлених документальною перевіркою порушень.

Отже, суд доходить висновку, що в досліджуваній ситуації уповноваженими особами контролюючого органу процедуру проведення документальної перевірки та оформлення її результатів було порушено.

Тому, на переконання суду, всі оскаржені рішення ГУ ДПС у Рівненській області, які прийняті на підставі акту перевірки від 10.04.2024 № 5345/Ж5/17-00-24-05-18/, не можна вважати обґрунтованими, добросовісними та розсудливими, оскільки вони необ`єктивні, прийняті без урахування всіх обставин справи, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

За приписами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При вирішенні цієї справи суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), «Проніна проти України» (Заява №63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10.02.2010; пункт 58), згідно з якою: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Підсумовуючи наведене вище у сукупності, проаналізувавши основні вагомі аргументи представників сторін та оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що контролюючий орган не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив належними й допустимими доказами правомірності оскаржених рішень.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, суд вважає відсутніми підстави для задоволення первинного позову про стягнення податкового боргу, оскільки у зв`язку з оскарженням платником податків податкових повідомлень-рішень, рішень та вимоги визначені такими рішеннями грошові зобов`язання вважаються неузгодженими. Натомість позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню.

Враховуючи результати судового розгляду справи, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору суд присуджує на користь позивача за зустрічним позовом за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 718072,05 грн відмовити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішень та вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 17.05.2024: №7175/, №7178/, №7120/, №7126/, №7135/, №7146/, №7154/, №7162/, №7168/.

Визнати протиправними та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 6579/ від 10.05.2024, № 6589/ від 10.05.2024 та вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6587/ від 10.05.2024.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 10 496,02 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Повний текст рішення складений 06 серпня 2025 року

Суддя Н.О. Дорошенко