Справа № 487/3514/25
Суддя: Скоринчук К. М.
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/3514/25
Провадження № 2-а/487/53/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2025 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої судді Скоринчук К.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Карбівничої А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2025 року в Заводський районний суд м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.05.2025 на перетині адміністративної межі м Одеса, по дорозі М-14, 21 км 500 м, на блок-посту він був зупинений працівником поліції, який не представився та не повідомив причину зупинки. Згодом до його автомобіля підійшов інспектор 1 взводу 8 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітан Сопілко І.Ю. та ще через певний час інший працівник поліції, який представився старшим лейтенантом Савченко, який назвав причиною зупинки позивача відсутність страхового полісу. Позивач неодноразово просив скласти протокол, однак, поліцейський Сопілко І.Ю. повідомив, що буде винесено постанову. Позивач двічі просив перенести розгляд справи для надання йому можливості скористатися правовою допомогою адвоката. Однак, його клопотання було проігнороване та була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Вважаючи постанову протиправною з підстав: безпідставною зупинки; не складення протоколу; відсутності будь-яких доказів на підтвердження вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення; порушення права на правову допомогу; порушення порядку розгляду справи; невідповідність постанови вимогам ст. 283 КУпАП, позивач просив її скасувати.

27 травня 2025 року відкрито провадження у справі.

09 червня 2025 року засобами поштового зв`язку подано відзив, який зареєстровано канцелярією суду 13 червня 2025 року. У відзиві представник відповідача Нагнибіда О.М., який діє на підставі довіреності від 13.12.2024, просив позов залишити без задоволення. Зазначив, що на підставі п. 10 Порядку перевірки документів у осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 за №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі, зокрема, проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду. Пунктом 5 вказаного Порядку право на таку перевірку надано, зокрема, уповноваженим особам Національної поліції. Транспортний засіб під керуванням позивача було зупинено на стаціонарному блокпосту «Центроліт», розташованого на трасі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», 21 км. Відповідно до п.п. «а» п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, зокрема чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Оскільки під час перевірки поліцейським документів ОСОБА_1 не надав чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і його відсутність на транспортний засіб марки «Opel Vectra» номерний знак НОМЕР_1 станом на 14.05.2025 була встановлена працівником поліції під час перевірки на офіційному сайті МТСБУ, відповідно було встановлено порушення Кустовим В.В. п.п. «г» п. 2.1 ПДР України та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Також представник відповідача зазначив у відзиві, що Кустов В.В. є діючим адвокатом, який надає правову допомогу особам у аналогічних справах, а тому є обізнаним із нормами законодавства.

21 липня 2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої він звертає увагу, зокрема, на посилання відповідача на нечинне законодавство, недоведеність законності встановлення блокпосту та ненадання наказу коменданта.

У судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов. Додатково суду пояснив, що останній його страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів закінчився у вересні 2021 року. З початку війни новий поліс страхування він не придбавав з об`єктивних причин. Не планував використовувати авто, однак, дана поїздка була викликана днем народження його племінника, який є учасником бойових дій та який приїхав у відпустку. Справжня причина його зупинки працівником поліції полягає у попередньому встановленні відсутності у нього полісу страхування і вже після цього відбулась зупинка транспортного засобу. Докази у підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення відповідачем у постанові не зазначено.

Відповідач явку свого представника до суду не забезпечив.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам, суд ураховує наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частин першої-третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений статтею 77 КАС, розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. У справах про оскарження постанов про адміністративні правопорушення для суб`єктів владних повноважень частина друга статті 77 КАС є спеціальною нормою по відношенню до частини першої статті 77 КАС, а тягар доказування у випадку заперечення проти позову покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 14.05.2025 інспектором 1 взводу 8 роти 2 батальйону УПП в Одеській області капітаном поліції Сопілко І.Ю. було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. Причиною притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зазначено керування транспортним засобом марки «Opel Vectra» державний номерний знак НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору у візуальній формі страхового поліса.

Як зазначили сторони, перевірка документів здійснювалася на блокпосту, розташованому на трасі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ», 21 км.

Позивач не погоджується з такою постановою та вважає її протиправною з огляду на безпідставність зупинки; не складення протоколу; відсутність будь-яких доказів на підтвердження вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення; порушення права на правову допомогу; порушення порядку розгляду справи; невідповідність постанови вимогам ст. 283 КУпАП.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до п. 1 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1456, цей Порядок визначає механізм перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, крім обмежень, визначених Конституцією України.

Згідно з п. 5 Порядку право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Отже, дії працівника поліції щодо винесення постанови серії ЕНА №4727091 від 14.05.2025 без складення протоколу базуються на нормах законодавства.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України від 21 травня 2024 року

№ 3720-IX «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України дозволяється використання виключно забезпечених транспортних засобів. Транспортний засіб має бути забезпеченим до початку його використання у дорожньому русі на вулично-дорожній мережі загального користування на території України. Керування на території України транспортним засобом, щодо якого відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Невиконання власником транспортного засобу обов`язку з укладення внутрішнього договору страхування щодо такого транспортного засобу тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до п.п. ґ) п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат Зелена картка (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка; За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи (постанова Верховного Суду від 25 вересня 2019 року в справі №127/19283/17, адміністративне провадження №К/9901/17925/18).

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4727091 від 14.05.2025 складена з огляду на відсутність у позивача чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового полісу,

Відомості про наявність у ОСОБА_1 станом на 14.05.2025 чинного поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відсутні. Водночас, така відсутність підтверджена витягом із сайту МТСБУ, долученого до відзиву. Окрім того, у судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що останній поліс обов`язкового страхування у нього закінчився у вересні 2021 року.

Тобто, зазначена у постанові підстава притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності , вказана в оскаржуваній постанові, знайшла своє підтвердження під час розгляду справи.

Також, на думку позивача, постанова є неправомірною, у тому числі, з огляду недоведення відповідачем, що зупинка його транспортного засобу була законною. При цьому зазначив, що зупинка його транспортного засобу була здійснена не поліцейським Сопілко І.Ю., який виніс оскаржувану постанову.

Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки вище вказаний документ. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року по справі № 127/19283/17.

Отже, доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, спростовуються матеріалами справи.

В частині посилання позивача на неправомірність оскаржуваної постанови з підстав порушення його прав на забезпечення права на правову допомогу та перенесення розгляду справи, згідно заявленого ним клопотання, суд зазначає наступне.

Посилання відповідача на те, що ОСОБА_1 є діючим адвокатом, який надає правовий супровід особам в аналогічних справах, про що він сам зазначив і це підтверджено відеозаписом, є безпідставним. Оскільки законодавство України гарантує кожному на реалізацію права на правовий захист і не містить виключень за професійною ознакою.

Водночас суд зважує на те, що позивач скористався своїм правом на оскарження даної постанови та мав можливість надати суду докази на спростування обставин, які послугували підставою для винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, таких доказів ОСОБА_1 надано не було, а суть оскарження постанови зводиться до незгоди позивача із причиною зупинки його транспортного засобу. Окрім того, суд звертає увагу, що після заявленого клопотання про відкладення розгляду справи та надання йому можливості скористатися правом на захист його прав та інтересів, ОСОБА_1 запропонував поліцейському винести постанову, яку він потім оскаржить (00.51-01.31 хв відеозапису поданого позивачем (а.с.19), 10.40-11.15 хв відеозапису поданого відповідачем (а.с.60). Вказана обставина вказує на те, що клопотання ОСОБА_1 було заявлене формально, з метою отримання підстави для оскарження постанови в подальшому.

У підсумку за результатом з`ясування фактичних обставин справи та дослідження поданих сторонами доказів, суд прийшов до переконання, що підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, вказані в постанові ЕНА №4727091 від 14.05.2025, а саме - керування ОСОБА_1 транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, мали місце.

Жодна із зазначених ОСОБА_1 обставин та поданий ним доказ не спростовує факту відсутності у позивача на момент керування 14.05.2025 транспортним засобом марки «Opel Vectra» номерний знак НОМЕР_2 на перетині адміністративної межі м Одеса, по дорозі М-14, 21 км 500 м, страхового полісу, що є ознакою вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Окремі процедурні порушення при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не можуть спростувати правомірності спірної постанови відповідача, оскільки не доводять відсутність факту порушення позивачем ч. 1 ст. 126 КУпАП, який встановлено відеозаписами, поданими сторонами та поясненнями позивача.

А тому оскаржувана, в межах даної справи, постанова серії ЕНА №4727091 від 14.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена правомірно, за формою та змістом відповідає вимогам статті 283 КУпАП, а тому підстави для її скасування відсутні.

Згідно положень ч.ч.1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні докази та надавши їм оцінку, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає

На підставі викладеного, керуючись статями 9, 77, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, адреса: 65114. М. Одеса, вул. Академіка Корольова,5;

Відповідач: Департаменту патрульної поліції, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ЄДРПОУ: 30408646.

Суддя: К.М. Скоринчук