Справа № 754/3365/25
Суддя: Сенюта В. О.
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/185/25
Справа №754/3365/25
РІШЕННЯ

Іменем України

06 серпня 2025 року Деснянський районний суд міста Києва в особі головуючого-судді Сенюти В.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Володченко О.М. звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови.

Адміністративний позов обґрунтовує наступним:

10.02.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову № 4 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 25500,00 грн. Відповідно до мотивувальної частини спірної постанови, останню було винесено на підставі абз. 6 ст. 258 КУпАП без попереднього складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки на думку представника ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач нібито не з`явився без поважних причин або не повідомив причину неприбуття на виклик ТЦК та СП, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце виклику. При цьому, позивач вважає, що уповноваженою посадовою особою відповідача відносно позивача безпідставно та протиправно винесено оскаржувану постанову № 4 від 10.02.2025 з огляду на наступні фактичні обставини. Так, на адресу позивача засобами поштового зв`язку було направлено повістку №1478878 від 27.11.2024 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 07.12.2024 о 14:00., мета виклику: для уточнення даних. Разом з тим, позивач вказує, що згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «Оберіг»), ним 06.07.2024 було особисто та вчасно уточнено всі необхідні персональні дані, які передбачено чинним законодавством. Внаслідок зазначених дій в особистому кабінеті позивача електронного застосунку «Резерв+» було сформовано електронний військово-обліковий документ та присвоєно позивачу, як військовозобов`язаному, особистий номер в реєстрі «Оберіг» - 2. Діючи на виконання вимог закону, після отримання повістки про виклик, позивачем 07.12.2024 на адресу відповідача реєстрованою поштовою кореспонденцією було направлено повідомлення про неможливість прибути у призначений день через тимчасову непрацездатність. До повідомлення було долучено копію медичного висновку від 05.12.2024. Оскільки період хвороби позивача продовжився, то 11.12.2024 на адресу відповідача було додатково направлено пояснення від 09.12.2024 разом з доказами продовження непрацездатності, а саме медичного висновку від 09.12.2024. Зазначені обставини також не заперечувалися відповідачем, оскільки згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.12.2024 № 1358Р зазначені обставини було прийнято до відома та врахування. В подальшому, повідомлення про перенесення розгляду справи, позивач не отримував. Про наявність оскаржуваної постанови позивачу стало відомо 17.02.2025. Позивач не погоджується із зазначеною постановою, просить визнати її протиправною та скасувати.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 06.03.2025 вищевказану позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

10.03.2025 на виконання ухвали Деснянського районного суду міста Києва від 06.03.2025 через систему «Електронний суд» подана заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13.03.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву, про розгляд справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення ухвали ухвали, позовної заяви з додатками на його поштову адресу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання 08.04.2025.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши надані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на адресу позивача засобами поштового зв`язку було направлено повістку № 1478878 від 27.11.2024 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 07.12.2024 о 14:00. Мета виклику: для уточнення даних.

Постановою №4 від 10.02.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 полковник ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив, що громадянин ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3. ст. 210-1 КУпАП та наклав на ОСОБА_1 , штраф у сумі 25500,00 грн.

Згідно даної постанови, позивач 10.02.2025 о 11 год. 00 хв. позивач не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк, зазначений у повістці, яка направлена за його зареєстрованим місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , чим порушив вимоги ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», абз. 8 ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Правил військово обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

При цьому, в матеріалах справи містяться медичні висновки про тимчасову непрацездатність від 05.12.2024, 09.12.2024, 24.01.2025, у відповідності до яких позивач перебував на огляді лікарів.

В подальшому позивачем на адресу відповідача реєстрованою кореспонденцією направлялися:

- 17.12.2024 пояснення про поважні причини неможливості прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також копії підтверджуючих хворобу медичних документів: дослідження МРТ шийного відділу хребта від 15.12.2024 та копії електронних направлень до профільних медичних фахівців від 12.07.2024, 09.12.2024 та електронних направлень на проведення обстежень від 12.07.2024, 09.12.2024;

- 24.12.2024 пояснення про поважні причини неможливості прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також копії підтверджуючих хворобу медичних документів: довідка та виписка сімейного лікаря від 20.12.2024 та копія електронного направлення до профільного медичного фахівців від 23.12.2024;

- 30.12.2024 пояснення про поважні причини неможливості прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також копії підтверджуючих хворобу медичних документів: довідка сімейного лікаря від 27.12.2024 та копія консультаційного висновку спеціаліста від 30.12.2024.

Зазначені обставини також не заперечувалися відповідачем, оскільки згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_3 від 21.01.2025 № 581 вказане було прийнято до відома та врахування, що підтверджуєть копію відповіді.

Оскільки комплексне лікування позивача продовжувало тривати, то наступна заява-повідомлення позивача була направлена засобами поштового зв`язку на адресу відповідача 25.01.2025 до якої також було долучено процедурний лист виданий КНП «КДЦ» Деснянського району м. Києва з зазначеними датами проходження медичних процедур позивачем станом на 24.01.2025.

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «Оберіг»), позивачем 06.07.2024 було особисто та вчасно уточнено всі необхідні персональні дані, які передбачено чинним законодавством. Внаслідок зазначених дій в особистому кабінеті позивача електронного застосунку «Резерв+» було сформовано електронний військово-обліковий документ та присвоєно позивачу, як військовозобов`язаному, особистий номер в реєстрі «Оберіг»: 2 та що підтверджується роздруківкою зазначеного електронного військово-облікового документа від 07.08.2024.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Стаття 210 КУпАП регулює порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Відповідно до статті 210-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно Примітки, яку містить стаття 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм іншого нормативного акту.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Положенням абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно абз 8 ч. 3 ст. 22 цього Закону у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

Уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

Прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

Проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

Проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

Виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначено в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до частин 5 та 6 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через засоби масової інформації.

Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Однак, за станом здоров`я позивач 07.12.2024 не міг з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_5 та направив до ІНФОРМАЦІЯ_3 висновок про тимчасову непрацездатність .

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3696-ІХ від 09.05.2024 статтю 258 КУпАП після частини четвертої доповнено новою частиною такого змісту: «Протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику».

Зазначена норма закону передбачає, що в особливий період відповідний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не складає протокол про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП. Разом з тим, жодних змін щодо спрощення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтями 210, 210-1 КУпАП в особливий період законодавцем не було внесено.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення повинен відбуватись відповідно до вимог глав 21, 22 КУпАП.

Так, згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 279 КУпАП визначено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Установлена законом процедура є важливою гарантією недопущення зловживань з боку суб`єктів владних повноважень під час прийняття рішень та вчинення дій, яка повинна забезпечувати, передусім, справедливе ставлення до особи, а також дотримання загального принципу юридичної визначеності, складовою якого є принцип легітимних очікувань.

Разом з тим, відповідачем не представлено суду доказів які конкретно дії позивача були неправомірними, коли вчасно уточнивши свої дані, перебуваючи на військовому обліку без жодних порушень, позивач у прямо встановлений законом спосіб повідомив відповідача про поважність тимчасової неможливості прибуття за повісткою та надав підтверджуючі документи, які при цьому прийняті ІНФОРМАЦІЯ_6 до відома та уваги та не викликали жодних сумнівів.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Суд зауважує, що обов`язок доказування цієї обставини несе відповідач як суб`єкт владних повноважень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядалась за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У п. 33 рішення по справі «ТОВ «Фріда» проти України» від 08.12.2016 (заява № 24003/07) Європейський Суд з прав людини визначив, що при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Отже, враховуючи викладене суд зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_7 не дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а відтак відповідач діяв не на підставі та у спосіб, визначений КУпАП, що призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених ст. 268 КУпАП.

Окрім того, ІНФОРМАЦІЯ_7 не було прийнято до уваги повідомлення позивача про неможливість з`явитись на розгляд справи за станом здоров`я, тим самим його було позбавлено можливості реалізувати своє право на отримання правничої допомоги та надання пояснень по справі.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

За змістом норм частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

При відкритті провадження судом належним чином повідомлений про розгляд справи у суді, та надано можливість відповідачу подати відзив на позов, проте відповідач не скористався правом на подачу відзиву.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в справі від 08.07.2020 № 463/1352/16-а (адміністративне провадження № К/9901/21241/18) звертає увагу на те, що в силу принципу презумції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо події самого правопорушення та законності його фіксації.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним та обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відтак, суд дійшов висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення №4 від 10.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 25500,00 грн. підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закриттю.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позивачем понесені не лише судові витрати пов`язані із сплатою судового збору, але й попередньо позивач матиме витрати на правничу допомогу адвоката.

Докази витрат на правничу допомогу адвоката будуть надані відповідно до положень КАС України.

З урахуванням статті 139 КАС України та задоволення позову, судовий збір підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

Позивачем понесено документально підтверджені витрати за сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн. Таким чином відповідача на користь позивача, слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 210-1 ч. 2, 247, 251, 252, 287 - 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 19, 25, 90, 134,135,139, 168, 246, 258, 293 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 4 від 10.02.2025 за справою про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. З ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500,00 грн.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст.210-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП- НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено - 06 серпня 2025 року.

Суддя В.О. Сенюта