Справа № 200/3484/25
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 серпня 2025 року справа №200/3484/25

м. Дніпро

Суддя Першого апеляційного адміністративного суду Блохін А.А., розглянув апеляційну скаргу Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року у справі № 200/3484/25 за позовом Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» до Державної податкової служби України про скасування індивідуальної податкової консультації,, -

ВСТАНОВИВ:

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року у справі № 200/3484/25.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 5 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України Про судовий збір в даному випадку об`єктом справляння судового збору є апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції прийнятої в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Судовий збір сплачується як у безготівковій так і в готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв`язку та справляється за місцем розгляду справи.

У разі коли сплата судового збору здійснюється шляхом перерахування коштів з рахунка вкладника, відкритого в установі банку, додається довідка, засвідчена підписом контролера та скріплена печаткою установи банку.

Згідно п.1 ч.3 ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою сплачується судовий збір у сумі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 грн.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюється ставка судового збору у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п.2).

Тобто, вказана ставка судового збору розраховується з суми судового збору, яку позивач повинен був сплатити за подання позову до суду першої інстанції на час звернення з апеляційною скаргою.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивачем у позовній заяві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до ч.3 статті 4 Закону № 3674-VI при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином при поданні даної апеляційної скарги судовий збір повинен сплачуватися у розмірі 3633,60 грн.(3028,00грн.*1%*150%*0,8).

Судовий збір сплачується через банківські установи, чи поштові відділення зв`язку за рахунок платника. У призначенні платежу платник судового збору повинен вказати слова "судовий збір", код ЄДРПОУ суду, до якого він звертається, пункт з таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору.

Несплачену суму судового збору належить перераховувати за наступними реквізитами: отримувач коштів Донецьке ГУК/Краматорська/МТГ22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37967785, рахунок отримувача UA1005630, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації бюджету 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), відомча ознака «81» Апеляційні адміністративні суди.

Крім того, відповідно до ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

За приписами ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З додатків апеляційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення суду прийнято судом першої інстанції 20 червня 2025 року.

З апеляційною скаргою до суду першої інстанції апелянт звернувся 24 липня 2025 року.

Тобто, апеляційна скарга подана з порушенням строку на апеляційне оскарження рішення, встановленого КАС України.

Разом з апеляційною скаргою апелянт заявив клопотання про поновлення строку, мотивуючи причини пропуску впровадженням комендантської години на території міста Добропілля з 18.07.2025 року, застосуванням відключення світла та посиленням ворожих обстрілів .

Проте, суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання виходячи з наступного.

Апелянтом оскаржується рішення суду першої інстанції від 20 червня 2025 року.

Як встановлено судом, оскаржуване рішення місцевого суду було направлено судом першої інстанції позивачу через підсистему "Електронний суд", даний електронний документ доставлено в електронний кабінет учасника справи 20.06.2025 о 16:22 год.

Таким чином, останнім днем для подання апеляційної скарги на вказане рішення суду, з моменту його отримання, є 19.07.2025.

Суд зауважує, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Так, у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на впровадженням комендантської години на території міста Добропілля з 18.07.2025 року, застосуванням відключення світла та посиленням ворожих обстрілів.

Суд не приймає такі доводи апелянта, оскільки одне лише посилання скаржника на повітряні тривоги не може бути основною та поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги з тих підстав, що повітряні тривоги не мають постійного та довготривалого характеру.

Суд погоджується, що введення воєнного стану, обстріли, повітряні тривоги, аварійні відключення електроенергії мали можливість ускладнити апелянту дотримання строку на апеляційне оскарження, проте за умови надання суду належних доказів такого ускладнення.

Велика кількість повітряних тривог, аварійні відключення електроенергії не можуть бути безумовними підставами для визнання поважними причини пропуску строку звернення до апеляційного суду без надання належних доказів того, що ці тривоги та відключення завадили позивачу своєчасно звернутися до суду. При цьому суд враховує, що звернення скаржника до апеляційного суду відбулося через підсистему «Електронний суд».

Повітряні тривоги оголошуються у різних регіонах України, та не носять постійного, безперервного характеру.

Суд зауважує, що у м. Добропілля Донецької області працюють відділення поштових операторів, зокрема, Укрпошти та Нової пошти, отже, навіть враховуючи перебої з Інтернет зв`язком, апелянт мав змогу скористатись послугами поштового зв`язку та подати апеляційну скаргу у встановлений законом 30-денний строк.

Отже, зазначені позивачем причини пропуску строку звернення до суду (повітряні тривоги, аварійні відключення електроенергії) не можна вважати поважними, тобто такими, що не залежали від волевиявлення особи, яка подає позовну заяву, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Суд зазначає, що вказані скаржником підстави пропуску строку на апеляційне оскарження, є виключно проблемою внутрішньої організації роботи суб`єкта владних повноважень, які не можна вважати належними доказами того, що пропуск строку на апеляційне оскарження відбувся з незалежних від нього причин.

Виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для реалізації права на оскарження судових рішень є суто суб`єктивною перешкодою, у зв`язку з чим не може бути визнано поважною причиною пропуску строку. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 17 жовтня 2022 року (справа № 320/3537/19, № 640/14960/20), від 27 вересня 2022 року (справа № 500/8835/21), постанові від 27 вересня 2022 року (справа № 500/8835/21).

За таких обставин, заява апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, оскільки обставини, якими вона обґрунтована не є поважними.

Відповідно до ст. ст. 169, 298 КАС України зазначені обставини тягнуть за собою залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків, шляхом подання до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення та наданням доказів на їх підтвердження.

Керуючись ст. 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Добропіллявугілля-видобуток» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 червня 2025 року у справі № 200/3484/25 залишити без руху.

Встановити строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги десять днів з моменту отримання ухвали.

Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: А.А. Блохін