Справа № 500/2817/25
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2817/25

06 серпня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» із врахуванням змісту Довідки №2 від 21.01.2025 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та Довідки №3 від 21.01.2024 року про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного служби з 23.01.2025 року, скасувати Рішення №55 від 30.01.2025 року Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у перерахунку пенсії із врахуванням внесених змін 14.04.2025 року, зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок розміру пенсійних виплат ОСОБА_1 на підставі усіх складових заробітної плати, зазначених в Довідках №2 від 21.01.2025 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №3 від 21.01.2025 року про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного служби з 23.01.2025 року, з урахуванням уже виплачених сум.

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає протиправним та таким, що підлягає до скасування Рішення №55 від 30.01.2025, що прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у перерахунку пенсії із внесеними змінами від 14.04.2025 року. Водночас, на думку позивача, питання стажу державної служби - не піднімається, тобто відповідач визнає факт наявності у позивача трудового стажу державного службовця понад 20 років. Крім цього, позивач просить врахувати, що при обчисленні пенсії державного службовця відповідачем протиправно не було взято за основу дані довідок, які були подані мною при переведені позивача на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» №3723-XII від 16.12.1993 року.

Ухвалою суду від 14.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Вважає, що оскільки у ОСОБА_1 станом на 01 травня 2016 року немає 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, а тому права на перехід на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII немає. Вказує, що 14.04.2025 відділом перерахунків пенсій №5 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було повторно переглянуто заяву позивача про перерахунок пенсії від 23.01.2025, за наслідками чого було складено рішення про внесення змін у рішення про відмову у перерахунку пенсії №55. Було встановлено, що загальний стаж роботи на посадах державної служби станом на 01.05.20216 складає 22 роки 0 місяців 11 днів. Проте, просить врахувати, що до заяви про перерахунок пенсії від 23.01.2025 були долучені згадані вище довідки №2 та №3 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, не відповідають вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» та в яких не зазначено дату видачі та відсутній кутовий штамп. Оскільки, складові заробітної плати згідно довідок №2 та №3 не взяті до розрахунку при обчисленні розміру пенсії, перехід на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» є недоцільним. З огляду на викладене вище, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вважає, що рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії від 30.102.2025 № 55 та рішення від 14.04.205 про внесення змін у рішення про відмову у перерахунку пенсії № 55 є законними та обґрунтованими, складеними у відповідності до норм чинного законодавства. Крім цього, звернув увагу суду на дискреційних повноваженнях Пенсійного фонду України в частині призначення пенсії.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (протокол Форма РС-право станом на 13.03.2025).

23.01.2025 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою щодо переведення на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу".

До означеної заяви було долучено, зокрема, довідки №2 від 21.01.2025 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) на 21.01.2025, та №3 від 21.01.2025 року про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного служби, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби станом на грудень 2024 року, які видані Головним Управлінням Держгеокадастру в Тернопільській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №55 від 30.01.2025 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", оскільки позивач станом на 01.05.2016 не займав посаду державної служби та не має не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців , визначених ст.25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України.

Листом від 13.03.2025 року Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області позивача було повідомлено, що до стажу державної служби позивачу можливо зарахувати періоди роботи, починаючи з 24.04.1991 року по 17.05.2013 року. Також було вказано, що за результатами даного звернення буде надіслано лист до Головних управлінь, якими було відмовлено у призначенні пенсії за віком, як державному службовцю з метою перегляду прийнятого рішення.

В подальшому, позивач отримав лист Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 24.04.2025 року, яким позивача було повідомлено, що його загальний стаж роботи на посадах державної служби станом на 01.05.2016 року складає 22 роки 00 місяців 11 днів. Також, вказано, що в ході повторного розгляду заяви на перерахунок пенсії від 23.01.2025 встановлено, що долучені довідки №2 та №3 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, не відповідають вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" та в яких не зазначено дату видачі та відсутні кутовий штамп.

Між тим, Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №55 від 14.04.2025 про внесення змін у рішення про відмову у перерахунку пенсії відмовлено у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , згідно заяви від 23.01.2025 №189. Зокрема, вказано, що загальний стаж роботи позивача на посадах державної служби станом на 01.05.2016 складає 22 роки 0 місяців 11 днів. До заяви на перерахунок пенсії від 23.01.2025 долучено довідки №2 та №3 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, які не відповідають вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб та в яких не зазначено дату видачі та відсутній кутовий штамп. Оскільки складові заробітної плати згідно довідок №2 та №3 не взяті до розрахунку при обчисленні розміру пенсії, перехід на пенсію за віком згідно Закону №889-VIII недоцільний.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд керується і виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно із ст.1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 №2493-III (далі - Закон №2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Положення статей 2, 3 Закону №2493-III визначають, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до ч.7 ст.21 Закону №2493-III (в редакції станом на 01.05.2016) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Пенсійне забезпечення державних службовців станом до 01.05.2016 регулювалося Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-ХІІ).

Водночас, з 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 за №889-VIII (далі - Закон №889-VІІІ), відповідно до статті 90 якого пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно із пунктом 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 11 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VІІІ Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Пункт 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VІІІ визначає, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Так, згідно з ч.1 ст.37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

За наведеного правового регулювання, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17 та від 29.11.2022 у справі №431/991/17.

Верховний Суд у постанові 22.05.2024 року у справі №500/1404/23 зазначив, що набутий до 01.05.2016 року стаж роботи на посадах державної служби зараховується до стажу державної служби, величина якого, окрім іншого (страхового стажу, віку особи) має вплив на наявність у особи права на пенсію, що призначається на підставі пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII. Однак після 01.05.2016 року у зв`язку із набранням чинності Законом №889-VІІІ кардинально змінено порядок пенсійного забезпечення державних службовців.

Аналізуючи норми права у цій частині, Верховний Суд дійшов висновку, що при призначенні пенсії на підставі п.10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII (відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ) після 01.05.2016 року необхідно враховувати три критерії: вік особи, страховий стаж та стаж державної служби. При цьому до стажу державної служби може бути враховано лише стаж, набутий на посадах державної служби або прирівняних до них посад до 01.05.2016 року та обрахований у відповідності до положень Порядку №283. Водночас стаж, набутий після 01.05.2016 року на посадах державної служби зараховується до страхового стажу і відповідно до ст.90 Закону №889-VІІІ слугує підставою для призначення пенсії та обрахунку її розміру у відповідності до Закону №1058-IV.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, про що не заперечується відповідачем, що загальний стаж роботи позивача на посадах державної служби станом на 01.05.2016 складає 22 роки 0 місяців 11 днів, що відповідає вимогам ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Отож, суд вважає, що оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області без детального з`ясування обставин та документів поданих позивачем для переведення на пенсію згідно Закону України "Про державну службу", прийняло рішення за №55 від 30.01.2025 та рішення про відмову у переведенні позивача на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" та рішення №55 від 14.04.2025 про внесення змін у рішення про відмову у перерахунку пенсії, у спірному випадку належним способом захисту порушеного права позивача є не лише протиправність вказаних рішень, але й необхідність їх скасування При цьому, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 з 23.01.2025 (з дати звернення з відповідною заявою) на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Щодо позовних вимог в частині здійснення перерахунку розміру пенсійних виплат ОСОБА_1 на підставі усіх складових заробітної плати, зазначених в Довідках №2 від 21.01.2025 року про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) та №3 від 21.01.2025 року про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного служби з 23.01.2025 року, з урахуванням уже виплачених сум, суд зазначає наступне.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань. Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо. Із системного аналізу вказаних норм слідує, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Отже, зазначені вимоги щодо врахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії, на думку суду, є передчасними та не підлягають до задоволення, адже відповідачем не переведено позивача на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень в порядку частини третьої ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №55 від 30.01.2025 "Про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії".

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №55 від 14.04.2025 про внесення змін у рішення про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 з 23.01.2025 з пенсії за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІII.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 06 серпня 2025 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ),

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н,49094 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.