Справа № 2а-19135/11/2670
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-19135/11/2670

07 серпня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф" до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

22.12.2011 Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м.Києва, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.09.2011 № на суму 2159251,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі міста Києва проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 04.09.2007 по 31.03.2011, валютного та іншого законодавства за період з 04.09.2007 по 31.03.2011.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог статті 7 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", а саме здійснення у валюті України розрахунків з компанією "Renaissane Securities (Cyprus)" у сумі 2159241,95 грн без одержання індивідуальної ліцензії Національного банку України.

За результатами перевірки Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі міста Києва складено акт від 17.08.2011 №149/1-22-10-35379813 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.09.2011 №000115220, яким позивачу визначено податкове зобов`язання на суму 2159251,95 грн.

Оскільки в порядку адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення залишено без змін, проте вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Постановою Окружного адміністративного суду від 16.07.2012 у справі №2а-19135/11/2670 в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф" відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2012 у справі №2а-19135/11/2670 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф" задоволено. Постанову Окружного адміністративного суду від 16.07.2012 скасовано. Постановлено по справі нове рішення, яким вимоги позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф" до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 01.09.2011 року № задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва Державної податкової служби від 01.09.2011 року №.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.10.2016 касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м.Києва Державної податкової служби задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду від 16.07.2012 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2012 у справі №2а-19135/11/2670 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Матеріали адміністративної справи №2а-19135/11/2670 надійшли на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва 27.10.2016 та за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Качур І.А.

Статтями 1, 2 Закону України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон №2825-ІХ) постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва та утворити Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

За наслідками автоматизованого розподілу судових справ між судами Тернопільський окружний адміністративний суд визначено для розгляду справи №2а-19135/11/2670.

Матеріали адміністративної справи №2а-19135/11/2670 надійшли на адресу Тернопільського окружного адміністративного суду 27.02.2025 та за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд головуючому судді Баб`юку П.М.

Ухвалою судді від 04.03.2025 прийнято до провадження справу №2а-19135/11/2670. Замінено відповідача у справі з ДПІ у Голосіївському районі м. Києва на його правонаступника Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Постановлено проводити розгляд справи №2а-19135/11/2670 за правилами загального позовного провадження та повторно розпочати розгляд справи по суті в порядку письмового провадження за наявним у справі матеріалами.

Також запропоновано учасникам справи у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали, у разі зміни обставин справи, надати суду додаткові пояснення у справі щодо позовних вимог та заперечень на них.

19.03.2025 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф" надійшли додаткові пояснення, в яких представник зазначає, що розрахунки за договорами між позивачем та нерезидентом - компанією "Renaissane Securities (Cyprus) Limited" у валюті України, є операцією з повернення іноземної інвестиції іноземному інвестору (припинення нерезидентом раніше здійснених інвестицій в Україну), яка згідно з абзацом третім пункту 1.4 Положення №484 здійснюється без індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф" укладено договори з компанією "Renaissane Securities (Cyprus) Limited" (Кіпр) щодо купівлі цінних паперів українських емітентів. За період з 04.09.2007 по 31.03.2011 на виконання вказаних договорів позивачем здійснено виплату нерезиденту коштів за придбані цінні папери на загальну суму 2159241,95грн. Цінні папери від нерезидента зараховано на рахунок позивача у цінних паперах на загальну суму 2159241,95грн.

Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі м. Києва у період з 30.06.2011 по 10.08.2011 проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф" за період з 04.09.2007 по 31.03.2011, валютного та іншого законодавства за період з 04.09.2007 по 31.03.2011.

За результатами перевірки Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі м. Києва складено акт від 17.08.2011 за №149/1-22-10-35379813.

Підставою для висновку податкового органу про наявність порушень були наступні обставини, які відображені в акті, а саме: здійснення ТОВ "КУА "ІЗІ Лайф" у валюті України розрахунків з компанією "Renaissane Securities (Cyprus)" у сумі 2159241,95 грн без додержання індивідуальної ліцензії Національного банку України.

01.09.2011 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми "У" №000115220, яким позивачу визначено податкове зобов`язання на суму 2159251,95 грн.

В порядку адміністративного оскарження податкове повідомлення - рішення залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду із позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, скасовуючи постанову Окружного адміністративного суду від 16.07.2012 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.12.2012 у справі №2а-19135/11/2670 суд касаційної інстанції зазначав наступне.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було проведено розрахунки з нерезидентом в національній валюті України, а для цього необхідно отримувати індивідуальну ліцензію Національного банку України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем здійснювалась купівля цінних паперів у компанії Securities (Cuprus) Limited", із зарахуванням коштів на поточний (інвестиційний) рахунок, відкритий нерезидентом в національній валюті України відбулося припинення нерезидентом раніше здійснених інвестицій в Україну, що не потребує отримання індивідуальної ліцензії.

Проте, суд касаційної інстанції не може визнати законними і обґрунтованими судові рішення попередніх інстанцій, оскільки останні ухвалені без повного та всебічного з`ясування обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, для вирішення питання щодо наявності чи відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф" обов`язку отримувати індивідуальну ліцензію для виплати коштів нерезиденту у валюті України судам необхідно було з`ясувати зміст операції, проведеної з компанією Securities (Cuprus) Limited", а саме чи була це операція торговельного обороту чи операція з припинення нерезидентом раніше здійснених інвестицій в Україну.

Так, для встановлення належності компанії Securities (Cuprus) Limited" до нерезидента-інвестора, а також кваліфікувати відповідні операції з цінними паперами українських емітентів як повернення іноземної інвестиції, що не потребує отримання індивідуальної ліцензії, необхідно було перевірити обставин щодо набуття нерезидентом у власність відповідних цінних паперів у спосіб, визначений Законом України "Про режим іноземного інвестування", Положення про порядок іноземного інвестування та Главою 16 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах.

Як зазначалося вище, підставою для прийняття оскаржуваного повідомлення-рішення від 01.09.2011 №, яким позивачу визначено податкове зобов`язання на суму 2159251,95 грн слугувало порушення позивачем вимог статті 7 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", а саме здійснення у валюті України розрахунків з компанією "Renaissane Securities (Cyprus) Limited" у сумі 2159241,95 грн без одержання індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Так, відповідно до частини третьої статті 7 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" (тут і далі в редакції чинній на момент прийняття спірного податкового повідомлення-рішення) здійснення розрахунків між резидентами і нерезидентами в межах торговельного обороту у валюті України допускається за умови одержання індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Пунктом 4 статті 5 Декрету передбачалося, що індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції.

Порядок та умови видачі Національним банком України резидентам і нерезидентам індивідуальних ліцензій встановлювався Положенням про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на розрахунки між резидентами і нерезидентами в межах торговельного обороту у валюті України, затвердженим постановою Національного банку України від 14.10.2004 №484 (далі - Положення №484, тут і далі в редакції чинній на момент прийняття спірного податкового повідомлення-рішення).

Так, пункт 1.3 Положення №484 містив визначення терміну "розрахунки в межах торговельного обороту", згідно якого "розрахунки в межах торговельного обороту" визначаються як - рух коштів між резидентами і нерезидентами за операціями продажу (купівлі) товарів на підставі зовнішньоекономічних договорів, які передбачають експорт або імпорт товарів.

Отже, як слідує із вищезазначеного, індивідуальної ліцензії Національного банку України згідно з Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" та Положення №484 потребують розрахунки між резидентами та нерезидентам у валюті України за операціями, які передбачають саме експорт або імпорт товарів.

Суд зазначає, що визначення понять "експорт товарів" та "імпорт товарів" міститься в статті 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" згідно якої:

експорт (експорт товарів) - продаж товарів українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб`єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України, включаючи реекспорт товарів;

імпорт (імпорт товарів) - купівля (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності в іноземних суб`єктів господарської діяльності товарів з ввезенням або без ввезення цих товарів на територію України, включаючи купівлю товарів, призначених для власного споживання установами та організаціями України, розташованими за її межами.

При цьому, термін "товар" визначається як - будь-яка продукція, послуги, роботи, права інтелектуальної власності та інші немайнові права, призначені для продажу (оплатної передачі).

Як встановлено судом Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф" укладено договори з компанією "Renaissane Securities (Cyprus) Limited" щодо купівлі цінних паперів українських емітентів.

За період з 04.09.2007 по 31.03.2011 на виконання вказаних договорів позивачем здійснено виплату нерезиденту коштів за придбані цінні папери на загальну суму 2159241,95 грн.

Цінні папери від нерезидента зараховано на рахунок позивача у цінних паперах на загальну суму 2159241,95 грн.

Отже, як слідує із наведеного, предметом договорів між позивачем та нерезидентом - компанією "Renaissane Securities (Cyprus) Limited" є купівля-продаж цінних паперів, а не товару (продукції, послуг, робіт, прав інтелектуальної власності та інших немайнових прав), а отже і розрахунки за договорами між позивачем та нерезидентом - компанією "Renaissane Securities (Cyprus) Limited" у валюті України стосуються операції з оплати придбаних позивачем цінних паперів, а не операції з експорту або імпорту товару.

Враховуючи зазначене, за своїм змістом розрахунки між позивачем та нерезидентом - компанією "Renaissane Securities (Cyprus) Limited" у валюті України за операціями, які передбачають придбання цінних паперів, не є "розрахунками між резидентом і нерезидентом в межах торговельного обороту у валюті України", а отже на переконання суду, такі розрахунки згідно Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" та Положення №484 не потребують одержання індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Натомість, згідно з абзацом третім пункту 1.4 Положення №484 без ліцензії здійснюються розрахунки (платежі) у валюті України між резидентами і нерезидентами-інвесторами за операціями, передбаченими порядком використання поточного рахунку в національній валюті нерезидента-інвестора, установленим у Главі 16 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Національного банку України від 12.11.2003 №492.

Відповідно до абзацу третього пункту 16.3 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, на інвестиційний рахунок у національній валюті зараховуються кошти, повернуті внаслідок часткового або повного припинення нерезидентом інвестицій в Україну відповідно до нормативно-правових актів Національного банку, що регулюють здійснення іноземних інвестицій в Україну.

Так, порядок здійснення іноземних інвестицій в Україну регулюється Положенням про порядок іноземного інвестування в Україну, затвердженим постановою Національного банку України від 10.08.2005 №280 (далі - Положення №280, в редакції на момент прийняття спірного податкового повідомлення-рішення).

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.1 Положення №280 повернення іноземної інвестиції, а також прибутків, доходів, інших коштів, одержаних іноземним інвестором від інвестиційної діяльності в Україні, здійснюється, зокрема, резидентом з поточного рахунку в національній валюті на інвестиційний рахунок в національній валюті іноземного інвестора.

Щодо того, чи є розрахунки за договорами між позивачем та нерезидентом - компанією "Renaissane Securities (Cyprus) Limited" у валюті України операцією з повернення іноземної інвестиції іноземному інвестору (припинення нерезидентом раніше здійснених інвестицій в Україну) слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про режим іноземного інвестування":

іноземні інвестори - суб`єкти, які провадять інвестиційну діяльність на території України, зокрема, юридичні особи, створені відповідно до законодавства іншого, ніж законодавство України;

іноземні інвестиції - цінності, що вкладаються іноземними інвесторами в об`єкти інвестиційної діяльності відповідно до законодавства України з метою отримання прибутку або досягнення соціального ефекту.

Згідно пункту 1.1 Положення №280:

об`єкт інвестування - будь-яке майно, у тому числі основні засоби, матеріальні та нематеріальні активи, корпоративні права, цінні папери та їх похідні, інші майнові права, інвестування в які не заборонено законодавством України.

Стаття 3 Закону України "Про режим іноземного інвестування" передбачає, що іноземні інвестиції можуть здійснюватися у формі придбання не забороненого законами України рухомого майна, включаючи будинки, квартири, приміщення, обладнання, транспортні засоби та інші об`єкти власності, шляхом прямого одержання майна та майнових комплексів або у вигляді акцій, облігацій та інших цінних паперів; придбання інших майнових прав.

Як зазначалося вище, предметом договорів між позивачем та нерезидентом - компанією "Renaissane Securities (Cyprus) Limited" була купівля позивачем, як покупцем, у компанії "Renaissane Securities (Cyprus) Limited", як продавця, цінних паперів українських емітентів, які раніше були придбані нерезидентом - компанією "Renaissane Securities (Cyprus) Limited" та перебували у його власності.

Отже, на момент виконання договорів між позивачем та нерезидентом - компанією "Renaissane Securities (Cyprus) Limited", нерезидент - компанія "Renaissane Securities (Cyprus) Limited", будучи власником придбаних ним раніше цінних паперів українських емітентів, перебував у статусі іноземного інвестора (здійснив інвестицію в Україну шляхом вкладення цінностей (грошових коштів) в об`єкти інвестиційної діяльності (цінні папери українських емітентів)).

Отже операція з продажу нерезидентом - компанією "Renaissane Securities (Cyprus) Limited" (іноземним інвестором) позивачу цінних паперів українських емітентів (вибуття з власності іноземного інвестора об`єкту інвестиційної діяльності) є нічим іншим, як операцією з повернення іноземної інвестиції іноземному інвестору (припинення нерезидентом раніше здійснених інвестицій в Україну).

Враховуючи зазначене, суд погоджується із твердженням позивача, що розрахунки за договорами між позивачем та нерезидентом - компанією "Renaissane Securities (Cyprus) Limited" у валюті України, є операцією з повернення іноземної інвестиції іноземному інвестору (припинення нерезидентом раніше здійснених інвестицій в Україну), яка згідно з абзацом третім пункту 1.4 Положення №484 здійснюється без індивідуальної ліцензії Національного банку України.

Щодо наявності у податкового органу повноважень приймати рішення про застосування санкцій за порушення Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю".

У відповідності до ч.2 ст.16 Декрету, до резидентів, нерезидентів, винних у порушенні правил валютного регулювання і валютного контролю, застосовуються такі міри відповідальності (фінансові санкції): за порушення резидентами порядку розрахунків, установленого статтею 7 цього Декрету, - штраф у розмірі, еквівалентному сумі валютних цінностей, що використовувалися при розрахунках, перерахованій у валюту України за обмінним курсом Національного банку України на день здійснення таких розрахунків.

Санкції, передбачені цим пунктом, застосовуються Національним банком України та за його визначенням - підпорядкованими йому установами. Оскарження дій щодо накладення стягнень провадиться у судовому порядку.

Отже, за змістом статті 16 Декрету компетентним органом, який має повноваження застосовувати санкції за порушення норм цього Декрету, є Національний банк України.

Тому, Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення щодо позивача з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 КАС України, а тому перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.09.2011 № на суму 2159251,95 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 07 серпня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ Лайф" (місцезнаходження: вул. Малевича Казимира, 86П, кімната 307, м. Київ, 03150, );

відповідач:

- Головне управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.