Справа № 699/680/25
Суддя: Літвінова Г. М.
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/680/25
Номер провадження № 2-а/699/21/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2025 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області у складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Івашкової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду від адвоката Сененко Катерини Володимирівни, яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позовна заява обґрунтована тим, що 02.05.2025 з додатку «Дія» позивачу стало відомо, що 02.05.2025 місцевим відділом ДВС проведено реєстрацію відкриття виконавчого провадження №77965689.

03.05.2025 за результатами ознайомлення (на сайті АСВП) з матеріалами виконавчого провадження, Позивач дізнався про те, що ще 03.03.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 (без повідомлення позивача та особистої участі) щодо нього винесено постанову № 533 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та вказаною посадовою особою на позивача було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн зі сплатою цього штрафу на рахунки територіальної громади м. Сміла.

За змістом спірної постанови № 533 від 03.03.2025 ОСОБА_1 14.02.2025 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення своїх персональних даних, але не мав при собі військово-обліковий документ, по причині його відсутності, цим він порушив обов`язок військовозобов`язаного, визначений в абзаці 3 підпункту 101 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487: мати при собі військово- обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського.

ОСОБА_1 , вчинив правопорушення, визначене частиною 3 статті 210 КУпАП, як порушення військовозобов`язаними правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Зазначає, що в оскаржуваній постанові відсутні відомості про докази, що підтверджують факт виявлення правопорушення та посилання на тих осіб, які виявили або підтвердили вчинення вказаного правопорушенн, копії протоколу із зазначенням відомостей про дату час та місце його розгляду останньому 14.02.2025 так і не було вручено, що зокрема позбавило його в подальшому навіть можливості заперечувати повноту опису «вчиненого правопорушення».

Постанову вважає безпідставною і такою що суперечить приписам чинного законодавства (в т.ч. нормам постанови КМУ № 559 від 16.05.2024 зі змінами і доповненнями, а також неодноразовим роз`ясненням Міністерства оборони України щодо того, що дані Резерв+ є належним електронним військово-обліковим документом), а відтак є незаконною, зокрема й з огляду на її винесення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, за яке позивача піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Зазначає, що позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення своїх персональних даних 14.02.2025 і на момент прибуття вже мав зареєстрований свій електронний кабінет у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та відповідно доступ до нього через додаток Резерв+, про що ним особисто були оповіщені працівники органу ТЦК та СП, проте йому сказали що для них відомості Резерв+ не підтверджують наявності в нього належного військово-облікового документа.

Твердження про визнання вини в оскаржуваній постанові є маніпулятивним, так як позивач лише підтвердив відсутність у нього військово-облікового документа, який йому не видавався.

Позивач не був повідомлений про результати розгляду складеного 14.02.2025 протоколу та про винесення постанови №533,чим його позбавилено права на правничу допомогу і права надати пояснення щодо тих обставин, які ставляться йому у провину.

З урахуванням указаного позивач просить визнати незаконною та скасувати постанову № 533 від 03.03.2025, винесену в місті Сміла начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про притягнення останньогодо адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП, а провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення та з огляду на закінчення строків на притягнення до адміністративної відповідальності. Здійснити розподіл судових витрат.

Ухвалою суду від 23.05.2025 відкрито провадження у даній справі, розгляд вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.05.2025 задоволено заяву позивача про забезпечення адміністративного позову. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 77965689 з примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.03.2025 № 533 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 штрафу в розмірі 34000,00 грн.

Сторони справи про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

У судове засідання позивач не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без нього.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився. У межах строків, визначених в ухвалі суду, представник відзив на позов до суду не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки жоден з учасників справи у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

03.03.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 встановлено, що він 14.02.2025 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення своїх персональних даних, але не мав при собі свій військово-обліковий документ по прчині його відсутності, цим він порушив обов`язок військовозобов`язаного, визначений в абзаці 3 підпункту 10-1 пінкту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487: мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського.

ОСОБА_1 вчинив правопорушення, визначене ч.3 ст. 210 КУпАП, як порушення військовозобов`язаними правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Зазначено, що ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав. Пояснив відсутність військово-облікового документа тим, що в нього його не було.

ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду був особисто повідомлений.

Указаною постановою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, визначеного ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у сумі 17 000,00 грн.

Також позивачем надано суду Інформацію про виконавче провадження , дата отримання 09.05.2025, згідно з якою на підставі постанови від 03.03.2025 №533 ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрито виконавче провадження №77965689.

У силу статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною третьою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

При цьому за приписами частини сьомої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

В силу пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 за № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

З 24.02.2022 відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану.

Пунктом 2 ч.1 ст.37 Закону України №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" було передбачено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних Центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних підлягають зокрема, громадяни України, які досягли граничного (27-річного) віку під час перебування на військовому обліку призовників. Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 30.05.2023 № 3127-IX, який набрав чинності 04.04.2024 вік перебування на обліку призовників знижено з 27 років до 25 років.

Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" до 19.05.2024 не визначав строку виконання громадянами України військового обов`язку, зокрема і щодо виконання правил військового обліку. Проте з 19.05.2024 в Законі №2232-ХІІ діє положення ч.10 ст.1, яким визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Статтею 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за декілька різних правопорушень, які розмежовані відповідними частинами даної статті.

У оскаржуваній постанові відносно позивача вказано, що ним вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210 КУпАП.

Стаття 210 КУпАП передбачала адміністративну відповідальність за:

- порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку (частина 1);

- повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (частина 2).

Законом України від 09.05.2024 №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», який набрав чинності 19.05.2024 ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2024 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», оголошено про загальну мобілізацію, тому з цього часу діє особливий період.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до змісту позову позивач уважає її незаконною, посилаючись на викладені у позовній заяві порушення.

Указане стороною відповідача не спростоване.

Відповідачем не надано суду будь-яких доказів на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого правопорушення. Наявна у справі постанова по справі про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

З приписів п. 1 ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак в порушення ст.ст. 251, 255 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП відповідач формально та недбало поставився до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1, 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас вимогами ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тому відповідач, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний був надати докази правомірності своєї діяльності у силу закону. Однак таких належних доказів подано не було.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у суді жодним чином не доведено правомірності свого рішення, не надано суду доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Позивач довів протиправність притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому право останнього є порушеним, у зв`язку із чим воно підлягає захисту шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 194, 242-246, 286, 295, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 від 03.03.2024 № 533 за справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а провадження закрити, в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 605,50 (шістсот п`ять грн 50 коп.) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , інші дані суду не відомі.

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , інші відомості не вказуються.

СуддяЛітвінова Г.М.