Справа № 523/18815/24
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2025-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/405/110/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2025 року Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.,

при секретарі Тарасенко Р.П.,

розглянувши в залі суду в місті Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №523/18815/24 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції (м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, буд. 22) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом, який сформований в системі «Електронний суд» 11.11.2024 року, та в якому (позові) просить скасувати постанову серії ЕНА № 03396381 від 02.11.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП, провадження по справі закрити, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 02.11.2024 року інспектором Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції винесено стосовно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за якою відповідач стверджує, що ним (позивачем) порушено п.п. "в" п. 8.4 ПДР, зокрема водій, керуючи ТЗ, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 "Контроль", а саме: здійснив проїзд, не зменшив швидкість і не зупинився перед контрольним пунктом (блокпост). Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 03396381 він отримав 06.11.2024 через мобільний застосунок «Дія» Міністерства цифрової трансформації України, оскільки на місці зупинки відповідач такої постанови не оголосив та не надав, що є порушенням ст. 285 КУпАП. Вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Зокрема, протягом розгляду справи, жодних доказів інкримінованого йому правопорушення, незважаючи на неодноразові клопотання, - відповідач не надав. На прохання надати докази вчинення "правопорушення" на місці зупинки (місці "правопорушення") відповідач пропонував ознайомитися з ними із свого особистого мобільного пристрою, на вимогу зробити це за допомогою службового пристрою, - не реагував. Такі дії зі сторони відповідача є порушенням його прав на ознайомлення з матеріалами справи, що суперечить статті 268 КУпАП. Крім того, зазначив, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам Державного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому, дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини (п.п. 8.2.1 ПДР). Згідно з п.п. 14.2.4 ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. ЗНАКИ ДОРОЖНІ Загальні технічні умови. Правила застосування» знаки потрібно встановлювати з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям (дозволено установлювати на присипній бермі), на тротуарі (за умови, що опори знаків не заважають руху особам на інвалідних візках), розділювальній смузі, газоні тощо та над проїзною частиною (на консольній, рамній опорі, розтяжці тощо), крім випадків, що спеціально обумовлені цим стандартом. Спосіб установлення знака визначається з урахуванням 14.2.17.

З огляду на викладене вище, зазначив, що оскільки на місці зупинки транспортного засобу за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький, АД Н14 Олександрівка Кропивницький, 71 км, дорожні знаки встановлені з порушенням ПДР, а саме: дорожній знак 3.41 "Контроль" був розміщений на пластиковому дорожньому водоналивному червоному блоку, тобто встановлений тимчасово, але на щиті з фотом, білого кольору та без попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31, відповідачем не надано йому для ознайомлення докази вчинення правопорушення, на підставі чого звинувачення відповідної посадової особи про вчинення ним адміністративного правопорушення є неправомірними, у зв`язку з чим просить скасувати постанову серії ЕНА № 3396381 від 02.11.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП, провадження по справі закрити.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Далеко К.О. від 25 листопада 2024 року зазначену адміністративну справу передано на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Ленінського районного суду м. Кіровограда.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 грудня 2024 року зазначену справу розподілено судді Ленінського районного суду м.Кіровограда Івановій Л.А.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 січня 2025 року матеріали адміністративної справи № 523/18815/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - повернуто до Суворовського районного суду м. Одеси, для усунення недоліків, допущених при її оформленні.

17 лютого 2025 року зазначена адміністративна справа направлена Суворовським районним судом м.Одеси до Ленінського районного суду м. Кіровограда, та яка надійшла до суду 25 лютого 2025 року за вх.№5397, в якій усунуті недоліки, які були допущені при її оформленні, до якої також долучено виписку про зарахування судового збору в розмірі 605,60 грн. до спеціального фонду державного бюджету України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03 березня 2025 року зазначену позовну заяву прийнято до провадження та залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків адміністративного позову, запропоновано позивачу в установлений строк виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки позовної заяви, а саме: надати оригінал або копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №03396381 від 02 листопада 2024 року, та в разі відсутності зазначеного документа, подати клопотання про його витребування; доплатити судовий збір в розмірі 363 грн. 36 коп.

На виконання вищезазначеної ухвали суду позивачем ОСОБА_1 25 березня 2025 року подано квитанцію про доплату судового збору в розмірі 363 грн. 36 коп., а також подано клопотання про витребування доказів судом, а саме: постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №03396381 від 02 листопада 2024 року, у зв`язку з відсутністю відповіді Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції на його запит від 07.11.2024 року про отримання публічної інформації.

Ухвалою суду від 31 березня 2025 року відкрито позовне провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику в судове засідання учасників справи за наявними у справі матеріалами. Крім того, зазначеною ухвалою суду за клопотанням позивача ОСОБА_1 витребувано в Управлінні патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції належним чином засвідчену, придатну для читання та належної якості копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №03396381 від 02 листопада 2024 року відносно ОСОБА_1 .

Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надходило.

Клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін по справі до суду також не надходили.

При цьому, у зв`язку з набранням 25 квітня 2025 року чинності Законом України від 26.02.2025 № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, зокрема, змінено найменування Ленінського районного суду міста Кіровограда на Подільський районний суд міста Кропивницького.

Представником відповідача Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Колісник О.В. (діє на підставі довіреності №18017/41/3/01/-2024 від 13.12.2024) подано відзив на позов, зареєстрований судом 24.04.2025 року за вх. № 12196, за яким просила в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, мотивуючи тим, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , є безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві. Крім того, зазначила, що 02.11.2024 року о 13 год. 57 хв. під час несення служби інспектором взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП старшим лейтенантом поліції Герасимчуком Д.В. було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме: ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «TOYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_1 на автомобільній дорозі Н14 (Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв 71 км.) не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «контроль», а саме: здійснив проїзд не зменшивши швидкість і не зупинився перед контрольним пунктом (блокпост 1), чим порушив пункт 8.4.в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 Розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Під час розгляду справи позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не надав інспектору письмового пояснення по суті вчиненого ним правопорушення. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення від позивача не надходило.

Позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, відповідно до відеозапису, наданого відповідачем з «Службового автомобільного реєстратора 7047 ксіомі А400» вбачається, що позивач, рухаючись на автомобільній дорозі Н14 (Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв 71 км.), не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «Контроль», а саме здійснив проїзд, не зменшивши швидкість і не зупинився перед контрольним пунктом (блокпост 1), та здійснив проїзд без повної зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п.8.4.в ПДР України, що також підтверджується фото дорожнього знаку 3.41 «Контроль», з місця вчинення адміністративного правопорушення. Крім цього, факт адміністративного правопорушення та розгляд справи зафіксовано на нагрудні відеореєстратори «моторола V400» №473443 та №472142.

Позивач не врахував, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стосовно твердження позивача з приводу ненадання для ознайомлення відео з автомобільного відеореєстратору факту адміністративного правопорушення, зазначила, що відеофіксація з автореєстратору скачується на флешносій, і за допомогою спеціальної програми завантажується на мобільний телефон поліцейського, тільки таким чином, факт адміністративного правопорушення можна переглянути на місці події, що й було запропоновано позивачу, який відмовився переглядати відеодоказ його правопорушення, тобто, клопотання, заявлені позивачем під час розгляду справи були задоволені.

Щодо неотримання постанови серії ЕНА №03396381 від 02.11.2024, зазначила, що на місці події була присутня пасажирка, яка нецензурною лайкою звернулась в бік поліцейських і скерувала позивачеві їхати з місця події, що саме й стало причиною неотримання оскаржуваної постанови на місці події, яка була направлена позивачеві поштовим відправленням сектором документального забезпечення управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП, за вих.№16070/41/34-2024 від 04.11.2024.

Позивач надав суду завідомо неправдиву інформацію, що встановлено достеменно із відеозапису та наданих відповідачем письмових доказів, таким чином намагаючись ввести суд в оману та уникнути адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, зазначила, що в діях інспектора взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП старшого лейтенанта поліції Герасимчука Д.В. щодо винесення постанови серії ЕНА №3396381 від 02.11.2024 відносно ОСОБА_1 порушень вимог КУпАП не було, зупинка була законною та правомірною, оскаржувана позивачем постанова відповідає всім вимогам закону, а її суть, - обставинам справи.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, а також поданому відповідачем відзиві на позов, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Положення ст. 5 КАС України є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, яка визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 02 листопада 2024 року інспектором №1 взводу №4 роти №1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП старшим лейтенантом поліції Герасимчуком Д.В. винесено постанову серії ЕНА №3396381 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Вказана постанова мотивована тим, що 02.11.2024 року о 13:57 год. на автомобільній дорозі Н14 (Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв 71 км.) водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «контроль», а саме: здійснив проїзд не зменшив швидкість і не зупинився перед контрольним пунктом (блокпост 1), чим порушив пункт 8.4.в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивачем оскаржується правомірність винесеного представником відповідача 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП старшим лейтенантом поліції Герасимчуком Д.В.як суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови серії ЕНА №3396381 від 02.11.2024 року.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Згідно з п. п. 1.1 ПДР України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

За приписами п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Розділом 8 ПДР України, встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.4 ПДР України, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: попереджувальні знаки (Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду);

знаки пріоритету (Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги);

заборонні знаки (Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі);

наказові знаки (Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження);

інформаційно-вказівні знаки (Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила);

знаки сервісу (Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування);

таблички до дорожніх знаків (Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені).

Так, згідно з Правилами дорожнього руху дорожній знак 3.41 «Контроль» забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост Національної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).

Застосовується лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 "Обмеження максимальної швидкості" та (або) 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" згідно з вимогами пункту 12.10 цих Правил.

Відповідно до п.12.10 Правил дорожнього руху додаткові обмеження дозволеної швидкості руху можуть вводитися тимчасово і постійно. При цьому разом із знаками обмеження швидкості руху та/або обов`язково додатково встановлюються відповідні дорожні знаки, які попереджають про характер небезпеки та/або наближення до відповідного об`єкта.

За приписами п. п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху; попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності (ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію»).

24 лютого 2022 року по всій території України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан, відповідно вступила в силу постанова Кабінету Міністрів України № 1455 від 29.12.2021 року.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24лютого 2022року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року N° 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року №58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року №2915-IX, та Указом від 1 травня 2023 року №254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року №3057-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 06 листопада 2023року №734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 05 лютого 2024 року №49/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 10 травня 2024 року № 271/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 08 серпня 2024 року № 469/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, тобто по 10 листопада 2024 року.

Тим самим, на дату складання та винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв воєнний стан.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Пунктом 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1456 (надалі Порядок №1456) визначено перелік підстав для зупинки транспортного засобу уповноваженою особою, серед яких порушення Правил ПДР та інші, аналогічні тим, які вказані у статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», а також інші підстави, що безпосередньо пов`язані з воєнним станом. Зокрема, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

У зв`язку з введенням з 24.02.2022 року Указом Президента України «Про ведення воєнного стану» №64/2022 воєнного стану на території України, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції (п. 5 Порядку № 1456).

Згідно з п.10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2021 року №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів.

Питання розміщення блокпостів і здійснення заходів контролю на блокпостах врегульовані нормами Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29грудня 2021р.№ 1455 (надалі Порядок №1455).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1455 блокпост - посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на вході/виході (в`їзді/виїзді) на територію/з території, де введено воєнний стан і встановлено особливий режим (за винятком державного кордону), на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, позиції вогневих засобів та бойової техніки, місця для відпочинку та забезпечення життєдіяльності особового складу, який виконує завдання на такому пункті, до складу якого можуть входити службові особи військових формувань та правоохоронних органів, які відповідно до закону залучені до здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є фото чи відеозапис.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Для повного та всебічного з`ясування обставин справи судом був переглянутий відеозапис, який долучений відповідачем до матеріалів справи на цифровому носії DVD-R диску (файл з назвою: EXPORT_Y.MP4), з якого вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «контроль», а саме: здійснив проїзд, не зменшивши швидкість і не зупинився перед контрольним пунктом (блокпост 1), при цьому, на запитання працівника поліції «Чому водій не зупинився перед знаком 3.41 «Контроль», ОСОБА_1 відповів: «Я щось порушив ? Так я завжди так проїжджаю «Stop» ну і що ?» (час на відео 13:59:27).

Крім того, долученими відповідачем до матеріалів справи фотознімками підтверджується до встановлення знаку 3.41 «Контроль» поетапне обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 "Обмеження максимальної швидкості" та 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" згідно з вимогами пункту 12.10 Правил дорожнього руху.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем ОСОБА_1 не заперечується факт не виконання вимог дорожнього знаку 3.41 «Контроль», при цьому, свої заперечення проти оскаржуваної постанови він обґрунтовує тим, що дорожній знак був встановлений з порушенням вимог Закону України «Про дорожній рух» та ПДР.

Після перевірки документів поліцейський, відповідно до вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням положень ст. 280 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, в ході проведення якого позивачеві були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, при цьому, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, відмовився від отримання постанови, залишивши місце зупинки транспортного засобу (час на відео 14:19:07).

Крім того, відповідно до інформації Управління патрульної поліції в Кіровоградській області за вих. №15зі/41/34/01-2024 від 11.11.2024 року, наданої на запит ОСОБА_1 , зареєстрованого 07.11.2024 року за вх. №15зі, вбачається, що на виконання пунктів 6, 7 частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», бойових розпоряджень сил оборони м. Кропивницький №5 ДСК від 05.02.2024, оперативного угрупування військ «Одеса» від 09.02.2024 №1/1/32 ДСК, ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №2022/ОКП/83/257 ДСК від 22.02.2024, та наказу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 22.02.2024 №172 ДСК Національної поліції в Кіровоградській області від 22.02.2024 з метою виявлення, затримання, документування осіб, причетних до злочинів проти основ національної безпеки України, посилення антитерористичних заходів на території м. Кропивницького та Кіровоградської області поліцейськими територіальних підрозділів поліції області забезпечується цілодобове несення служби на блокпостах в Кіровоградській області.

Окрім того, відповідно до інформації Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Кіровоградській області Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України за вих. № 155/01-16 від 20.02.2024 року, наданої на лист від 16.02.2024 №2641/41/34/01-2024 начальника управління патрульної поліції в Кіровоградській області стосовно забезпечення під`їздів до місць розташування спільних рухомих (мобільних) блокпостів технічними засобами організації дорожнього руху, вбачається, що за підтримки підрядних організацій, Службою відновлення забезпечено встановлення дорожніх знаків на під`їздах до місць розташування спільних рухомих (мобільних) блокпостів, згідно переліку та у місцях, що були наведені у листі. Також було встановлено 20 водоналивних огороджувальних бар`єри, які були надані підрядною організацією у користування Службі відновлення на безоплатній основі. В той же час, через критичний брак фінансування, можливості закупити LED прожектори для зовнішнього освітлення місць розташування блокпостів, немає.

Згідно з довідкою начальника відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП Ярослава ОНИЩЕНКА відповідно до листа від 16.02.2024 № 2641/41/34/01-2024 начальнику Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Кіровоградській області направлялася інформація з приводу нагальної необхідності для повноцінної роботи блокпостів у забезпеченні облаштуванням технічними засобами організації дорожнього руху відповідно до вимог ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування».

Станом на 02.11.2024 інформації з приводу відсутності технічних засобів організації дорожнього руху на блокпостах до управління патрульної поліції в Кіровоградській області, - не надходило.

Відтак, суд приходить до висновку, що твердження позивача про відсутність належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, недотримання його прав при розгляді справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення є безпідставними та необґрунтованими.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'HalloranandFrancis v. theUnitedKingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій, під час керування транспортним засобом, зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994 (серія А, № 303А, п. 2958). Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та предмет їх належності, достатності та допустимості, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, а відтак заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги задоволенню не підлягають, за їх безпідставністю та необґрунтованістю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 1 ст.122, ст.ст. 251, 254, 256, 283, 288, 289 Кодексу України про адміністративні про адміністративні правопорушення, суд, -

В И Р І Ш ИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3396381 від 02.11.2024 року, винесену інспектором 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП старшим лейтенантом поліції Герасимчуком Денисом Володимировчем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., - залишити без задоволення.

Судові витрати по справі, понесені позивачем ОСОБА_1 , які складаються з судового збору, - залишити по фактично понесеним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд, протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3ст. 295 КАС України.

Суддя Подільського

районного суду

міста Кропивницького Лілія Андріївна Іванова