Справа № 120/13144/23
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/13144/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мультян М.Б.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

05 серпня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Смілянця Е. С. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

27.02.2025 заявник, ОСОБА_1 , звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду від 23.10.2023 у справі №120/13144/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, - залишено без задоволення.

Не погодившись із судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року та задовольнити подану заяву.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою вимогу щодо проведення перерахунку пенсії позивача шляхом проведення належних заходів.

Крім того, суд першої інстанції не вирішив клопотання про огляд пенсійної справи ОСОБА_1 , а також не перевірив факти, наведені у заяві від 27.02.2025 та відповіді на пояснення відповідача від 18.03.2025 щодо бездіяльності відповідача в частині виконання рішення суду.

Також, апелянт вказує, що судом не вирішено клопотання про зобов`язання відповідача надати належним чином оформлені копії відповідних розрахунків пенсії, оскільки надані на виконання ухвали суду розрахунки пенсії оформлені неналежним чином, незавірені, неповні та знаходяться у змісті відповіді, а не окремо.

Апелянт звертає увагу, що в поданій заяві ним не порушувалось питання щодо виплати нарахованих сум, тоді як висновки суду першої інстанції стосуються підстав невиплати відповідачем таких сум.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи відсутність клопотань сторін про розгляд справи за їх участю, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.10.2023 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01 липня 2021 року, з 01 грудня 2021 року, з 01 березня 2022 року, з 01 липня 2022 року, з 01 вересня 2022 року, з 01 грудня 2022 року та з 01 березня 2023 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01 липня 2021 року, з 01 грудня 2021 року, з 01 березня 2022 року, з 01 липня 2022 року, з 01 вересня 2022 року, з 01 грудня 2022 року та з 01 березня 2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження пенсії максимальним розміром, врахувавши при цьому раніше виплачені суми.

На виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23.10.2023 у справі №120/13144/23, Головним управлінням проведено розрахунок розміру пенсії стягувача, який станом на 01.07.2021 становить 30358,38 грн, станом на 01.12.2021 становить 30438,38 грн, станом на 01.03.2022 становить 34139,19 грн, станом на 01.07.2022 становить 34232,19 грн, станом на 01.09.2022 становить 33218,69 грн, станом на 01.12.2022 становить 33251,69 грн, станом на 01.03.2023 становить 35126,69 грн донараховано стягувачу кошти в сумі 40285,00 грн за період з 01.07.2021 по 28.02.2023 та 3750,00 грн. за період з 01.03.2023 по 31.12.2023. Починаючи з 01.10.2024 року стягувач отримує пенсію в новому розмірі - 35126,69 грн.

Донараховані кошти в сумі 44035,00 грн включено до Реєстру судових рішень, який ведеться органами Пенсійного фонду України. Вказана заборгованість буде виплачена після виділення коштів на фінансування з Державного бюджету України, оскільки нормами статті 8 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що виплата пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

29.11.2023 судом видано виконавчий лист.

11.03.2024 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №120/13144/23 від 29.11.2024.

Пунктом 2 вказаної постанови боржнику визначено строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів. Крім того, зазначено, що Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області протягом десяти робочих днів (з дня відкриття виконавчого провадження) необхідно повідомити, зокрема надати обґрунтовану відповідь та документальне підтвердження, щодо виконання зазначеного рішення суду.

Позивач, вважаючи, що пенсійним органом, не в повному обсязі виконано рішення суду в частині нарахування та її виплати без обмеження максимальним розміром, звернувся зв відповідною заявою, поданою в порядку ст. 383 КАС України до суду.

Приймаючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України можливе лише у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

Суд першої інстанції встановив, що на виконання рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.10.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області проведено розрахунок пенсії позивача без її обмеженням максимальним розміром, що підтверджується наданим відповідачем розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №.

При цьому, обґрунтовуючи причини не виплати позивачеві донарахованих коштів за рішенням суду №120/13144/23, відповідач у своїх письмових поясненнях вказав, що дана заборгованість буде виплачена позивачу після виділення коштів на фінансування з Державного бюджету України, оскільки нормами статті 8 Закону №2262 встановлено, що виплата пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Окрім того, відповідач наголосив, що нараховані кошти в сумі 44035,00 грн. Головним управлінням включені до Реєстру судових рішень та виплату буде здійснено в порядку черговості.

Виплати пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ здійснюються ГУ ПФУ України у Вінницькій області виключно за рахунок коштів державного бюджету. Інших фінансових можливостей, окрім зазначених, для здійснення пенсійних виплат орган Пенсійного фонду не має.

Водночас в силу приписів статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Таким чином, нарахована позивачу сума заборгованості з пенсійних виплат має бути сплачена за рахунок коштів Державного бюджету України. А тому проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

Суд зазначає, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок. Проте, затримка виконання судового рішення на період, що є необхідним для вирішення проблем публічного порядку, може у виняткових випадках бути виправдана.

Відтак з огляду на викладене, встановлені обставини вказують на неможливість виконання відповідачем рішення суду у справі №120/13144/23 в частині виплати позивачеві донарахованих коштів (заборгованості) в сумі 44035,00 грн. через відсутність у відповідача належного фінансового забезпечення та коштів з державного бюджету на відповідні цілі, що є необхідними для здійснення виплати цієї заборгованості.

При цьому, за цих обставин надані суду законом повноваження щодо здійснення судового контролю за виконанням судового рішення не здатні призвести до фактично виконання в повному обсязі ухваленого на користь позивача рішення у цій справі. Тому застосування процедури судового контролю згідно статті 383 КАС України у даному випадку жодним чином не вплине на виконання судового рішення та, відповідно, не захищатиме право позивача на отримання бюджетних коштів, позаяк виплати таких є залежною від можливостей держави виконати взяті на себе зобов`язання, а не від власного бажання відповідача у цій справі - органу Пенсійного фонду.

Таким чином, оскільки часткове невиконання відповідачем рішення суду у цій справі щодо виплати нарахованої заборгованості за минулий період обумовлене об`єктивними причинами - відсутність бюджетних коштів на відповідні цілі, а належних доказів, які б свідчили про намір суб`єкта владних повноважень ухилитися від виконання судового рішення не здобуто, а також враховуючи те, що позивачем не доведено, а судом не встановлено, що відповідач, маючи можливість здійснити відповідну виплату заборгованості пенсії позивачу, створює перешкоди для виконання рішення суду, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно частин 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За змістом ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За положеннями частини 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Зазначені приписи чинного законодавства свідчать, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

При цьому, правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії/бездіяльність суб`єкта владних повноважень це активна або пасивна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

За приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" вказав, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

В рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року Європейський Суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

У справі "Сорінг проти Об`єднаного Королівства" від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень-складовою права на справедливий судовий захист.

Таким чином, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Досліджуючи матеріали справи в розрізі заявлених доводів апеляційної скарги, судом встановлено наступне.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 23.10.2023 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01 липня 2021 року, з 01 грудня 2021 року, з 01 березня 2022 року, з 01 липня 2022 року, з 01 вересня 2022 року, з 01 грудня 2022 року та з 01 березня 2023 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01 липня 2021 року, з 01 грудня 2021 року, з 01 березня 2022 року, з 01 липня 2022 року, з 01 вересня 2022 року, з 01 грудня 2022 року та з 01 березня 2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження пенсії максимальним розміром, врахувавши при цьому раніше виплачені суми.

Зі змісту відповіді пенсійного органу встановлено, що на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23.10.2023 у справі №120/13144/23, Головним управлінням проведено розрахунок розміру пенсії позивача, який станом на 01.07.2021 становить 30358,38 грн, станом на 01.12.2021 становить 30438,38 грн, станом на 01.03.2022 становить 34139,19 грн, станом на 01.07.2022 становить 34232,19 грн, станом на 01.09.2022 становить 33218,69 грн, станом на 01.12.2022 становить 33251,69 грн, станом на 01.03.2023 становить 35126,69 грн.

Донараховано стягувачу кошти в сумі 40285,00 грн за період з 01.07.2021 по 28.02.2023 та 3750,00 грн. за період з 01.03.2023 по 31.12.2023. Починаючи з 01.10.2024 розмір пенсії позивача становить - 35126,69 грн.

Донараховані кошти в сумі 44035,00 грн включено до Реєстру судових рішень, який ведеться органами Пенсійного фонду України. Вказана заборгованість буде виплачена після виділення коштів на фінансування з Державного бюджету України, оскільки нормами статті 8 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що виплата пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

В свою чергу, в апеляційній скаргі апелянт зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою вимогу щодо проведення перерахунку пенсії позивача шляхом проведення належних заходів.

Крім того, суд першої інстанції не вирішив клопотання про огляд пенсійної справи ОСОБА_1 , а також не перевірив факти, наведені у заяві від 27.02.2025 та відповіді на пояснення відповідача від 18.03.2025 щодо бездіяльності відповідача в частині виконання рішення суду.

Також, апелянт вказує, що судом не вирішено клопотання про зобов`язання відповідача надати належним чином оформлені копії відповідних розрахунків пенсії, оскільки надані на виконання ухвали суду розрахунки пенсії оформлені неналежним чином, незавірені, неповні та знаходяться у змісті відповіді, а не окремо.

З метою повного та всебічного з`ясування обставин у справі, а також враховуючи доводи апелянта в частині недослідження матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 та відповідних розрахунків, судом апеляційної інстанції ухвалою від 26.06.2025 витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 та зобов`язано відповідача надати інформацію щодо виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23.10.2023 в межах справи №120/13144/23 з відповідним обґрунтуванням нарахованих сум по кожному окремому періоду згідно резолютивної частини вказаного судового рішення в розрізі нарахованої та виплаченої пенсії ОСОБА_1 .

На виконання вимог ухвали суду відповідачем надано оригінал пенсійної справи ОСОБА_2 та відповідна інформація (від 14.07..2025 вх. 14403/25).

Досліджуючи надані документи, судом апеляційної інстанції встановлено наступне:

-рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року у справі №120/8417/21-а зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.04.2019 здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії на підставі виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки від 06.07.2021 року №ХЛ64227 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, з врахуванням раніше виплачених сум пенсії;

-рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2022 року у справі №120/98/22-а зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_2 пенсію з 01.04.2019 без обмеження її максимальним розміром та з виплатою різниці між нарахованою та виплаченою сумою пенсії;

-окремою ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2022 року у справі №120/98/22-а визнати протиправними дії та рішення відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неналежного виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29.04.2022 у справі №120/98/22-а. Постановлено окрему ухвалу і направити її до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню вимог Конституції України, Закону України «Про прокуратуру», особами які здійснювали виконання судового рішення по справі №120/98/22-а щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_2 , та провести належні заходи стосовно недопущення в подальшому таких дій посадовими особами ГУ ПФУ у Вінницькій області;

-рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10.04.2023 у справі № 120/1494/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.03.2022 перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", без її обмеження максимальним розміром та з урахуванням вже виплачених сум.

Згідно долучених до матеріалів справи розрахунків на доплату, пенсійним органом відповідно до рішення суду у справі №120/8417/21-а проведено перерахунок пенсії за період з 01.04.2019 по 30.11.2021, у справі №120/98/22-а від 29.04.2022 проведено перерахунок з 01.04.19 по 31.05.2022, у справі №120/98/22-а від 26.09.2022 проведено перерахунок з 01.07.2019 по 30.11.2022, у справі №120/1494/23 проведено перерахунок з 01.03.2022 по 31.05.2023.

В свою чергу, вказані судові рішення включають період 01.07.2021, 01.12.2021, 01.03.2022, 01.07.2022, 01.09.2022, 01.12.2022, 01.03.2023, які згідно рішення суду у справі №120/13144/23 також підлягають перерахунку.

Судом встановлено, що розмір пенсії ОСОБА_1 на 01 липня 2021 обраховано наступним чином: фактично отримано 17536,50 грн, донараховано кошти 2000,00 грн (доплата згідно рішення суду у справі №120/13144/23), 1003,50 грн (доплата згідно рішення суду у справі №120/8417/21-а), 9461,38 грн (доплата згідно рішення суду у справі №120/98/22-а від 29.04.2022), 357,00 грн (доплата згідно рішення суду у справі №120/98/22-а від 26.09.2022), що в загальній сумі становить 30358,38 грн.

Розмір пенсії ОСОБА_1 на 01 грудня 2021 обраховано наступним чином: фактично отримано 19340,00 грн, донараховано кошти 2000,00 грн (доплата згідно рішення суду у справі №120/13144/23), 8661,38 грн (доплата згідно рішення суду у справі №120/98/22-а від 29.04.2022), 437,00 грн (доплата згідно рішення суду у справі №120/98/22-а від 26.09.2022), що в загальній сумі становить 30438,38 грн.

Розмір пенсії ОСОБА_1 на 01 березня 2022 обраховано наступним чином: фактично отримано 19340,00 грн, донараховано кошти 2000,00грн (доплата згідно рішення суду у справі №120/13144/23), 8661,38 грн (доплата згідно рішення суду у справі №120/98/22-а від 29.04.2022),437,00 грн (доплата згідно рішення суду у справі №120/98/22-а від 26.09.2022), донараховано кошти - 3700,81 грн (доплата згідно рішення суду у справі №120/1494/23), що в загальній сумі становить 34139,19 грн.

Розмір пенсії ОСОБА_1 на 01 липня 2022 обраховано наступним чином: фактично отримано 28001,38 грн, донараховано кошти 2093,00 грн (доплата згідно рішення суду у справі №120/13144/23), 437,00 грн (доплата згідно рішення суду у справі №120/98/22-а від 26.09.2022), донараховано кошти - 3700,81грн(доплата згідно рішення суду у справі №120/1494/23), що в загальній сумі становить 34232,19 грн.

Розмір пенсії ОСОБА_1 на 01 вересня 2022 обраховано наступним чином: фактично отримано 28001,38 грн, донараховано кошти 2000,00грн (доплата згідно рішення суду у справі №120/13144/23), 437,00 грн (доплата згідно рішення суду у справі №120/98/22-а від 26.09.2022), донараховано кошти -2780,31 грн.(доплата згідно рішення суду у справі №120/1494/23), що в загальній сумі становить 33218,69 грн.

Розмір пенсії ОСОБА_1 на 01 грудня 2022 обраховано наступним чином: фактично отримано 28438,38 грн, донараховано кошти 2033,00 грн (доплата згідно рішення суду у справі №120/13144/23), донараховано кошти- 2780,31грн (доплата згідно рішення суду у справі №120/1494/23), що в загальній сумі становить 33251,69 грн.

Розмір пенсії ОСОБА_1 на 01 березня 2023 обраховано наступним чином: фактично отримано 34751,69 грн, донараховано кошти 375,00 грн (доплата згідно рішення суду у справі №120/13144/23), що в загальній сумі становить 35126,69 грн.

Тобто, в загальній сумі на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23.10.2023 в межах справи №120/13144/23 пенсійним органом донараховано кошти в сумі 44035,00 грн, які обліковуються в підсистемі «Реєстр судових рішень» ІКІС ПФУ та будуть виплачені після виділення необхідного обсягу коштів з Державного бюджету України.

При цьому, в поданій до суду першої інстанції заяві, поданої в порядку ст. 383 КАС України, позивачем наведено свій розрахунок між реально виплаченою сумою пенсії та розміром пенсії, який підлягав фактичній виплаті на виконання рішення суду в межах даної справи.

Колегія суддів завертає увагу, що після дослідження проведених пенсійним органом перерахунків з урахуванням вказаних вище судових рішень, суми пенсій за період з 01.07.2021, 01.12.2021, 01.03.2022, 01.07.2022, 01.09.2022, 01.12.2022, 01.03.2023, які підлягала виплаті, є рівнозначними тим, які зазначені пенсійним органом в інформації, наданій на виконання вимог ухвали суду, що спростовує доводи апелянта в цій частині, оскільки відповідачем донараховано кошти в розмірі 44035,00 грн.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно того, що заява, подана в порядку ст. 383 КАС України, не стосувалась питання виплати донарахованих сум, колегія суддів оцінює критично, оскільки в поданій до суду першої інстанції заяві ОСОБА_1 зазначав, що відповідачем досі не виплачено різницю між нарахованими щомісячно сумою пенсійної виплати в розмірі 30358,38 грн та фактично виплаченими 18540,00 грн, про що свідчить наведений заявником розрахунок.

При цьому, враховуючи положення ч.1 ст. 308 КАС України, колегія суддів не надає оцінку висновкам суду першої інстанції в частині невиплати заборгованості позивачу, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів щодо висновків суду першої інстанції в цій частині.

Отже, дослідивши оригінал пенсійної справи позивача, а також надану на виконання вимог ухвали суду інформацію щодо виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23.10.2023 в межах справи №120/13144/23 з відповідним обґрунтуванням донарахованих сум по кожному окремому періоду згідно резолютивної частини вказаного судового рішення в розрізі нарахованої та виплаченої пенсії ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що аргументи апелянта в частині неналежного проведення перерахунку пенсійним органом на виконання рішення суду спростовуються дослідженими матеріалами справи, що свідчить про відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване судове рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Смілянець Е. С. Полотнянко Ю.П.