Справа № 420/34519/24
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
У Х В А Л А

04 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/34519/24

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі головуючого судді Лук`янчук О.В., суддів Бітова А. І., Ступакової І. Г., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року по справі за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 року позов ГУ ДПС у Миколаївській області задоволено.

На зазначене судове рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 296 КАС України, а саме пропущено строк звернення до суду, а тому ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2025 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Апелянту роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали суду, передбачені ст.299 КАС України.

На виконання вимог ухвали суду, апелянтом на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обгрунтування клопотання апелянт зазначає, що ОСОБА_1 не отримувала повідомлення-рішення зі сплати земельного податку, ані будь-які повідомлення з боку Головного управління ДПІ у Миколаївській області не надходило, щодо наявності заборгованості земельного податку- їй було невідомо. В матеріалах справи відсутні докази, зворотного повідомлення про отримання ОСОБА_1 рішення-повідомлення, також відсутні докази про належним чином повідомлення ОСОБА_1 про відкриття спрощеного позовного провадження та про рішення у справі. Факт повернення кореспонденції за місцем реєстрації, не зважаючи на положення процесуального законодавства не свідчить про те, що апелянту було відомо про оскаржуване рішення та про розгляд справи в цілому, оскільки ОСОБА_1 не просто не перебувала за вказаною адресою зареєстрованого місця проживання, а територіально знаходилася у безпосередній зоні бойових дій оскільки відповідно до наказу Благодійної організації «Благодійний фонд «Безмежні можливості»» №07/25 від 08.01.2025 року, з метою виконання волонтерської діяльності була відряджена до міста Херсон волонтер ОСОБА_1 з « 03» лютого 2025 року по « 02» червня 2025 року, у зв`язку з цим була позбавлена фізичної і технічної можливості ознайомитися з судовим рішенням.

Вивчивши доводи клопотання, колегія суддів приходить до наступного.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.

Верховний Суд, зокрема, у постанові від 08.02.2023 року у справі № 717/314/22, зазначив, що, оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Із матеріалів справи слідує, оскаржуване рішення суду ухвалено 29.01.2025 року за наслідками розгляду справи в порядку письмового провадження.

Копія оскаржуваної рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 р. направлялась судом першої інстанції на адресу, яку відповідач зазначає в апеляційній скарзі, а саме: Олексія Вадатурського 5, 12, Одеса, Одеський р-н, Одеська обл., 65059, разом з тим, конверт повернувся до суду першої інстанції з відміткою установи поштового зв`язку адресат відсутній за вказаною адресою (штрихкодовий ідентифікатор ПАТ Укрпошта 161) 19.02.2025 року.

Слід наголосити, що дана адреса збігається з тією, яку апелянт вказує в апеляційній скарзі.

За приписами пункту 4 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Як вбачається з конверту, днем проставлення відмітки працівником служби зв`язку про відсутність ОСОБА_1 за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування, є 16.02.2025 р.

Таким чином, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2025 року вважається таким, що вручено скаржнику.

Крім того, копія ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 р. про відкриття провадження також направлялась на адресу ОСОБА_1 , однак поштове відправлення вручено апелянту не було. В причинах повернення/досилання вказано, що конверт повертається за закінченням терміну зберігання.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) перевіряла правомірність звільнення прокурора, який посилався на те, що не був належно повідомлений про розгляд дисциплінарної справи щодо нього, оскільки листи від дисциплінарного органу повернулися за закінченням терміну зберігання. Суд зазначає у постанові від 25.04.2018, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю Комісії, а тому не може свідчити про неправомірність її дій.

Цю правову позицію неодноразово застосовував Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду на підтвердження належності вручення стороні судових рішень, які повернулися із відміткою за закінченням терміну зберігання чи інші причини (постанова від 26.04.2021 у справі № 916/335/18, ухвала від 22.04.2021, ухвала від 13.10.2020 у справі № 910/5211/18 та інші).

Враховуючи те, що ухвала по відкриття провадження, ухвала про відкриття провадження по справі та копія рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.01.2025 року по справі №420/34519/24 направлялись на дійсну адресу апелянта, однак, поштове відправлення повернулось з відміткою "за закінченням терміну зберігання", скаржник вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.

В поданій заяві про поновлення строку, апелянт зазначає, зокрема, що відповідно до наказу Благодійної організації «Благодійний фонд «Безмежні можливості»» №07/25 від 08.01.2025 року, з метою виконання волонтерської діяльності була відряджена до міста Херсон з « 03» лютого 2025 року по « 02» червня 2025 року також звертає увагу на те, що протягом дії воєнного стану суворе застосування судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду".

Суд погоджується із твердженнями позивача, що суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із апеляційною скаргою може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду.

Водночас, суд зауважує, що питання поновлення строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин, відповідних обґрунтувань та доказів, а також період часу на який пропущено строк звернення до суду.

У даному випадку позивачем пропущено строк звернення до суду більше ніж на пів року, а волонтерська діяльність, безумовно, є соціально значимою діяльністю в межах сьогодення, проте не може бути основною та поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги, оскільки така діяльність не є непереборними обставинами, яка унеможливлює дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України.

До того ж, незважаючи на те, що апелянт була відряджена до м. Херсон саме з 03 лютого 2025 р. по 02 червня 2025 р. конверт від Одеського окружного адміністративного суду із ухвалою суду від 11.02.2024 р. про відкриття провадження по даній справі, який було направлено на поштову адресу позивача 13.11.2024 р. також повернувся відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

При оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення ЄСПЛ, як правило, враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи «Бочан проти України», «Смірнова проти України», «Федіна проти України», «Матіка проти Румунії» та інші).

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Суд зазначає, що сторони в адміністративному судочинстві наділені рівним обсягом процесуальних прав та обов`язків, а тому відповідні обставини не можуть надавати певних переваг одній із сторін в контексті можливості звернення до суду понад строки, встановлені Законом, оскільки в даному випадку буде порушено принцип правової визначеності.

Також колегія суддів не приймає посилання позивача на ухвали Верховного Суду від 2 червня 2022 року у справі № 757/30991/18-а, від 14 липня 2022 року у справі № 380/10696/21, від 27 липня 2022 року у справі № 380/13558/21, від 27 липня 2022 року у справі № 380/12913/21, від 4 серпня 2022 року у справі № 420/2429/20, від 12 серпня 2022 року у справі № 400/3957/21 та від 21 вересня 2022 у справі № 360/4969/21, у яких Суд дійшов висновку, що мобілізація позивача у першу хвилю у зв`язку із введенням воєнного стану може свідчити про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав з поважних причин та є підставою для поновлення судом строку звернення до суду, оскільки питання наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду та підстав для його поновлення є індивідуальним в кожній справі і вирішуються судом на власний розсуд.

Отже, причини пропуску строку, наведені у заяві, суд оцінює як такі, що не свідчать про непереборний характер таких обставин в контексті можливості подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, та про поважність причин пропуску такого строку.

Апелянтом не доведено та апеляційним судом не встановлено ґрунтовних обставин, що об`єктивно та непереборно вплинули на подання апеляційної скарги в межах процесуального строку.

Згідно з п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КАС України питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Таким чином, зважаючи на те, що станом на теперішній час недоліки апеляційної скарги не усунуто, причини пропуску строку, зазначені апелянтом, визнано судом неповажними, строк встановлений судом для усунення недоліків апеляційної скарги закінчився, колегія суддів приходить до висновку, що є всі підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 295, 296, 299, 321, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И Л А :

Визнати неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження та у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту до Верховного Суду.

Суддя-доповідач О.В. Лук`янчук
Судді А.І. Бітов І.Г. Ступакова