Справа № 320/26513/25
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відвід (самовідвід) судді

01 серпня 2025 року Київ №320/26513/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянув заяву судді Горобцової Я.В. про самовідвід по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив :

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції, третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність голови НАЗК Віктора Павлущика при розгляді заяви позивача від 26.02.2025 р. щодо непритягнення до адміністративної відповідальності по статті 172-7 КУпАП теперішнього керівника Служби дисциплінарних інспекторів ОСОБА_2 за фактом того, що останній 04.12.2024 року, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки керівника апарату Київського окружного адміністративного суду, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів і вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме авторозподіл по справі № 320/43912/24, де судді Войтович І.І., Марич Є.В. були обрані всупереч принципу випадковості;

- зобов`язати голову ОСОБА_3 вчинити дії щодо притягнення до адміністративної відповідальності по статті 172-7 КУпАП керівника Служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя ОСОБА_2 за фактом того, що останній 04.12.2024 року, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки керівника апарату Київського окружного адміністративного суду, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів і вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме авторозподіл по справі № 320/43912/24, де судді Войтович І.І., Марич Є.В. були обрані всупереч принципу випадковості.

02.06.2025 суддею Пановою Г.В. враховуючи суб`єктний склад учасників вказаної справи та предмет позову подано заяву про самовідвід.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 задоволено заяву про самовідвід судді Панової Г.В., справу передано до ВДЗК.

Згідно розпорядження Київського окружного адміністративного суду №259-р/ка від 06.06.2025 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06.06.2025 справу розподілено судді Войтович І.І.

Дослідивши позовну заяву, матеріали справи, судом встановлено, що третьою особою у справі є ОСОБА_2 .

Водночас, ОСОБА_2 займав посаду заступника керівника та в.о. керівника апарату Київського окружного адміністративному суді у період зокрема, з серпня 2022 року, з часу відрядження мене до Київського окружного адміністративного суду та по 2024 рік. Відповідно, головуючий у справі суддя Войтович І.І. та третя особа: ОСОБА_2 працювали в одному суді і неодноразово вирішували робочі та організаційні питання в ході виконання своїх повноважень та підтримували робочі стосунки.

Отже, беручи до уваги ту обставину, що доводи, викладені у позовній заяві та предмет позову, значною мірою стосуються відповідальності, яка на думку позивача має бути застосована до третьої особи - ОСОБА_2 , суддя Войтович І.І. зауважив, що я не може брати участь у розгляді справи.

Також, виходячи із підстав виникнення спірних правовідносин, вбачається, що такі виникли у зв`язку із здійсненням 04.12.2024 ОСОБА_2 авторозподілу справи №320/43912/24, за наслідками якого було обрано суддів у складі колегії головуюча суддя Скрипка І.М., судді Марич Є.В. та Войтовича І.І.

Відповідно, включення Войтовича І.І. до складу колегії суддів у справі №320/43912/24, з чим не погоджується позивач, вважаючи такі вчинені дії ОСОБА_2 дискреційними та суперечать принципу випадковості, що також є підставою для заявлення суддею Войтовичем І.І. самовідводу в даній справі.

Відтак, з метою забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду справи, усунення будь-яких сумнівів у сторін та у стороннього спостерігача щодо незалежності судді Войтовича І.І. при розгляді вказаної адміністративної справи, було заявлено самовідвід.

Беручи до уваги зазначене, у випадку розгляду справи головуючим суддею Войтович І.І., у Савченка Сергія Анатолійовича, НАЗК чи у стороннього спостерігача може виникнути обґрунтований сумнів у безсторонності та неупередженості судді під час розгляду вказаної позовної заяви, зокрема, що суд у складі головуючого судді Войтовича І.І. зможе ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення під час вирішення цього позову, хоча і не існує доказів в упередженості та зацікавленості судді, а тому задля виключення будь-яких сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності судді, вважав за необхідне, беручи до уваги положення пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, заявити про самовідвід при розгляді позовної заяви в адміністративній справі № 320/26513/25.

Суддею Войтовичем I.I. 09.06.2025 подано заяву про самовідвід.

Ухвалою суду від 10.06.2025 задоволено заяву про самовідвід судді Войтовича I.I., матеріали справи №320/26513/25 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з розпорядженням в.о. керівника апарату Київського окружного адміністративного суду №273-р/ка від 11.06.2025, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 11.06.2025 справу розподілено судді Скрипці I.М.

11.06.2025 суддею Скрипкою І.М. подано заяву про самовідвід.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 задоволено заяву судді Скрипки І.М. про самовідвід, відведено суддю Скрипку І.М. від участі у розгляді справи № 320/26513/25, передано адміністративну справу № 320/26513/25 до Відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Київського окружного адміністративного суду та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12.06.2025 справу розподілено судді Білоус А.Ю.

Суддею Білоус А.Ю. 18.06.2025 подано заяву про самовідвід.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.06.2025 задоволено заяву судді Білоус А.Ю. про самовідвід, відведено суддю Скрипку І.М. від участі у розгляді справи № 320/26513/25, передано адміністративну справу № 320/26513/25 до Відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Київського окружного адміністративного суду та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18.06.2025 справу розподілено судді Білоноженко М.А.

Суддею Білоноженко М.А. 14.07.2025 подано заяву про самовідвід, яка зареєстрована 17.07.2025 за №68.

Ухвалою суду від 18.07.2025 задоволено заяву про самовідвід судді Білоноженко М.А., матеріали справи №320/26513/25 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Київського окружного адміністративного суду та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 22.07.2025 справу розподілено судді Сас Є.В.

Суддею Сас Є.В. 24.07.2025 подано заяву про самовідвід.

Ухвалою суду від 24.07.2025 задоволено заяву про самовідвід судді Саса Є.В., матеріали справи №320/26513/25 передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Київського окружного адміністративного суду та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 25.07.2025 справу розподілено судді Колесніковій І.С.

30 липня 2025 року суддею Колесніковою І.С. подано заяву про самовідвід.

Заява мотивована тим, що Кузик Тарас Миронович займав посаду заступника керівника та в.о. керівника апарату Київського окружного адміністративному суді у період з 2013 по 2024 рік. Головуюча у справі суддя Колеснікова І.С. та Кузик Тарас Миронович працювали в одному суді й неодноразово вирішували організаційні питання.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 01.08.2025 справу розподілено судді Горобцовій Я.В.

01.08.2025 головуючий суддя Горобцова Я.В. подала до суду заяву про самовідвід. Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 , який вказаний у позовній заяві, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, займав посаду заступника керівника та в.о. керівника апарату Київського окружного адміністративному суді у період з 2013 по 2024 рік. При цьому, головуюча у справі суддя Горобцова Я.В. та Кузик Тарас Миронович працювали в одному суді й неодноразово вирішували організаційні питання.

Зважаючи на викладене, на переконання головуючого судді Горобцової Я.В. враховуючи, що вона знайома з учасником справи, працювала в одному суді та неодноразово вирішувала робочі, організаційні питання, з метою забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду справи, усунення будь-яких сумнівів сторін та стороннього спостерігача у незалежності судді Горобцової Я.В. при розгляді вказаної адміністративної справи, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід.

Приписами частини першої, третьої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частинами першою, другою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України унормовано, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Щодо безсторонності Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Статтею 2 Закону України 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також "ЄСПЛ") є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина перша статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).

Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі Comte, Va№ Leuve№ i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі П`єрсак проти Бельгії (Piersac vs Belgium) ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

У такому контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Хаушильд проти Данії зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі Фей проти Австрії ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві, повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstei№ v. Switzerla№ d) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spai№ ), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Такі ж самі висновки містяться також в рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02).

В той же час реалізація принципу верховенства права, визначеного статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про його упередженість, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо самовідводу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в ухвалах від 17 квітня 2018 року в справі № 800/63/16, від 27 червня 2018 року в справі № 800/427/17, від 14 червня 2021 року в справі № 9901/230/21.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Отже, право на подання заяви про відвід (самовідвід) судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Беручи до уваги зазначене, у випадку розгляду заяви про відвід головуючим суддею Горобцовою Я.В., у позивача та стороннього спостерігача може виникнути обґрунтований сумнів у безсторонності та неупередженості судді при розгляді заяви про відвід по справі №320/26513/25, зокрема, що суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В. зможе ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення у цій справі, хоча і не існує доказів в упередженості та зацікавленості судді. А тому, задля виключення будь-яких сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді, дотримання судом принципів законності за результатами розгляду цієї справи, суд вважає, що подана заява судді про самовідвід є вмотивованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36, 39-41, 241-243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Заяву про самовідвід судді Горобцової Я.В. задовольнити.

Передати адміністративну справу №320/26513/25 за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, до Відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання суддею та не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Я.В. Горобцова