Справа № 280/2624/24
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 280/2624/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року

у адміністративній справі № 280/2624/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року відмовлено у задоволені адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.03.2024 року №9 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на суму 51605,30 грн.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем по справі з підстав його незаконності і необґрунтованості, оскільки воно ґрунтується на помилкових висновках без дослідження всіх обставин справи, прийняте без з`ясування та дослідження всіх обставин справи, і з порушенням норм матеріального та процесуального права, а отже таким, що підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким позовні вимоги позивача повинні бути задоволені у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована безпідставним неврахуванням судом першої інстанції доводів позивача та не наданням належної оцінки тому, що податковий орган без попередження 30.01.2024 року вийшов на адресу підприємства для проведення саме фактичної перевірки, але разом з тим фактично провів документальну позапланову невиїзну перевірку платника податку. При цьому, протягом даної перевірки відповідачем було досліджено розрахункові та інші документи за минулі періоди, які позивачем не надавались, але Акт перевірки не містить в собі переліку тих документів, які фактично аналізував податковий орган, що унеможливлює для платника податку розуміння того, звідки взялася та чи інша сума претензій відповідача, і позбавляло можливості безпосередньо під час проведення перевірки чи використовуючи процедуру адміністративного оскарження перевірити чи спростувати інформацію стосовно перевірки, оскільки вказана інформація відповідачем безпосередньо під час перевірки не досліджувалась. Акт перевірки не містить додатків і відповідних доказів на підтвердження вчиненого позивачем правопорушення, що було проігноровано судом першої інстанції, який в свою чергу обмеився лише твердженням про визнання необґрунтованими доводів позивача, що в межах фактичної перевірки не можуть досліджуватися розрахункові та інші документи за минулі періоди, оскільки на думку суду такі доводи не ґрунтуються на нормах податкового законодавства, які не містять заборони щодо дослідження документів та податкової інформації з цих питань під час перевірки.

Крім того, позивач акцентує увагу на неврахування судом першої інстанції висловленої Верховним Судом правової позиції у постановах від 19.04.2023 року у справі № 640/1146/19 та у від 19.04.2023 року у справі № 640/1146/19 при обговоренні встановлених перевіркою відповідача випадків створення в РРО розрахункових документів при продажу алкогольних напоїв на загальну суму 30985,40грн., які повинні маркуватися марками акцизного податку, а визнавши правомірним застосування до позивача штраф у розмірі 150 відсотків вартості проданих з порушеннями товарів, як за порушення, вчинене повторно, суд не взяв до уваги, що повторним вважається порушення, вчинене після притягнення особи до відповідальності за порушення того ж виду, але у період з 30 січня 2024 року по 09 лютого 2024 року контролюючим органом одночасно проводилося вісім фактичних перевірок ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» з однакових підстав, та за результатами перевірок встановлені однакові порушення, а саме: «встановлено випадки створення в РРО розрахункових документів при продажу алкогольних напоїв, які повинні маркуватися марками акцизного податку, без реквізитів МАП. У відповідній графі почекових даних РРО відсутня інформація про серію та номер МАП». Отже, оскільки фактичні перевірки магазинів позивача проводилися одночасно, і актами перевірок встановлені однотипні порушення, жодне з них не може вважатися повторним щодо іншого, до того ж, порушення не можуть одночасно бути повторними по відношенню одне до одного, а відповідачем не надано доказів притягнення позивача до відповідальності (яке є узгодженим) за порушення того ж виду на час прийняття спірного податкового повідомлення рішення, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Посилаючись на положення ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» під порушенням вчиненим вперше, розуміється продані з порушеннями товари (роботи, послуги), тобто дії вчинені у множині, а також з огляду на те, що всі наведені в акті фактичної перевірки від 09.02.2024 року порушення є такими, що вчинені позивачем вперше, позивач вважає, о у спірному випадку до нього не було підстав застосовувати 150% до суми порушення, а виходячи з того, що контролюючий орган під час перевірки вийшов за межі предмету виду перевірки, що нівелює юридичну значимість акту перевірки, позивач наголошує, що у спірному випадку не виникло будь-яких правових наслідків для нього, як платника податків, зокрема у формі спірного податкового повідомлення-рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та на безпідставність доводів апеляційної скарги позивача, у зв`язку з чим просить залишити без змін судове рішення, а скаргу позивача залишити без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин та правильність їх юридичної оцінки і застосування до них норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача, виходячи з нижченаведеного

Судом першої інстанції за результатом дослідження поданих до матеріалів справи письмових доказів встановлено, що ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» () зареєстровано як юридична особа з 01.11.2017 та перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Запорізькій області, з визначенням видів економічної діяльності за КВЕД: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 10.71 Виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання; 10.85 Виробництво готової їжі та страв; 10.89 Виробництво інших харчових продуктів, н.в.і.у.; 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у.; 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 56.30 Обслуговування напоями; 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 52.10 Складське господарство; 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування; 73.11 Рекламні агентства; 77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 77.33 Надання в оренду офісних машин і устаткування, у тому числі комп`ютерів; 46.31 Оптова торгівля фруктами й овочами; 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; 46.33 Оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; 46.34 Оптова торгівля напоями; 46.36 Оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами; 46.37 Оптова торгівля кавою, чаєм, какао та прянощами; 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами; 46.44 Оптова торгівля фарфором, скляним посудом і засобами для чищення; 46.45 Оптова торгівля парфумними та косметичними товарами; 46.47 Оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям; 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

У зв`язку з надходженням на адресу ГУ ДПС у Запорізькій області листа ДПС України від 15.05.2023 №10930/7/99-00-07-04-02-07 щодо виконання головними управліннями ДПС в областях функцій та здійснення заходів по виявленим можливим порушенням у сфері обігу підакцизних товарів зі списком суб`єктів господарювання, які при здійсненні розрахункових операцій з продажу алкогольних напоїв при використанні РРО/ПРРО формували чеки, в яких у відповідній графі для реквізитів МАП відсутня інформація про серію та номер марки акцизного податку, та листа ДПС України від 13.12.2023 №31363/7/99-00-07-04-02-07, яким повідомлено про можливі порушення законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, стосовно суб`єктів господарювання, які здійснюють продаж тютюнових виробів, при цьому спостерігається зменшення обсягів реалізації тютюнових виробів у листопаді 2023 року відносно жовтня 2023 року - заступником керівника ГУ ДПС у Запорізькій області на підставі ст.19-1, ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2 п.80.2 ст.80, п.69.27 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України та доповідної записки начальника управління податкового аудиту ГУ ДПС у Запорізькій області від 29.01.2024 №371ВН було прийнято наказ №154-п від 30.01.2024 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» (код за )», яким наказано провести з 30.01.2024 тривалістю не більше 10 діб фактичну перевірку господарської одиниці за адресою: м.Запоріжжя, бульвар Шевченка, буд.69, де здійснює діяльність ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» (), за період з 20.04.2023 по день закінчення фактичної перевірки, з метою дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій; дотримання роботодавцем законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами); з питань цін та ціноутворення.

Як встановлено судом, до початку проведення перевірки уповноваженому представнику позивача 30.01.2024 вручено копію наказу №154-п від 30.01.2024 на проведення перевірки, а також пред`явленні направлення на перевірку від 30.01.2024 №236 та №235, а також службові посвідчення фахівців ГУ ДПС у Запорізькій області, що підтверджується особистим підписом уповноваженого представника в розписках до направлень на перевірку, а за результатами проведеної перевірки було складено акт фактичної перевірки від 09.02.2024 №1261/08/01/07/09/41696968, яким встановлено, що відповідно бази даних ДПС України (СОД РРО) встановлено випадки створення в РРО розрахункових документів при продажу алкогольних напоїв на загальну суму 30985,40 грн., які повинні маркуватися марками акцизного податку (далі МАП), без реквізитів МАП. У відповідній графі почекових даних РРО відсутня інформація про серію та номер МАП (марки акцизного податку). Також наведена зведена інформація щодо розрахункових документів при продажу алкогольних напоїв без маркування МАП за період квітень 2023 року січень 2024 року. Таким чином, порушено п.1, п.2, п.11 ст.3 Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями).

Крім того, перевіркою контролюючого органу було встановлено реалізацію товарів за готівкові кошти на суму 27,20 грн., по яким розрахункові операції проведені без застосування РРО, а саме: згідно опису наявності готівки на місці проведення розрахунків в скриньці каси (РРО фіскальний №) знаходились готівкові кошти у сумі 10742,00 грн., при цьому, згідно Х-звіту РРО сума готівкових коштів склала 10714,80 грн., і таким чином встановлено не застосування реєстратора розрахункових операцій при проведенні розрахункових операцій на загальну суму 27,20 грн.

Разом з тим, оскільки присутній під час перевірки представник позивача від підписання та отримання акту перевірки відмовився, про що було складено акт відмови від підписання та отримання акту перевірки від 09.02.2024 за №225/08/01/07/09/41696968, а у подальшому на підставі матеріалів перевірки відповідачем 05.03.2024 було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» №9, яким за порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону №-265/95-ВР на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України і пункту 1 пункту 7 статті 17 Закону України від 06.07.95 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до позивача застосована сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 51605,30 грн., а до податкового повідомлення-рішення надано розрахунок фінансових санкцій за:

- порушення п.1, п.2 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»: проведення розрахункових операцій без використання РРО на суму 27,20 грн. Відповідальність передбачена п.1 ст.17 Закону №265/95-ВР 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) за порушення, вчинене вперше. Розмір фінансової санкції 27,20 грн.

- порушення п.1, п.2 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»: проведення розрахункових операцій без використання реєстраторів розрахункових операцій на суму 30985,40 грн. Відповідальність передбачена п.1 ст.17 Закону №265/95-ВР 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) за кожне наступне вчинене порушення. Розмір фінансової санкції - 46478,10 грн.

- порушення п.11 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»: проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів). Відповідальність передбачена п.7 ст.17 Закону №265/95-ВР триста неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Розмір фінансової санкції 5100,00 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції спираючись на приписи ч.1 та ч.2 ст.2 КАС України і ч.2 ст.19 Конституції України, а також виходячи з положень пп.19-1.1.16. п.19-1.1. ст.19-1, пп.20.1.4. п.20.1. ст.20, пп.41.1.1 п.41.1. ст.41, п.61.1. ст.61, пп.62.1.2. пп.62.1.3. п.62.2. ст.62, п.71.1 ст.71, ст.72, п.73.2. ст.73, п.74.3. ст.74, пп.75.1.3. п.75.1. ст.75, п.80.2. п.80.4. ст.80, п.81.1. ст.81, Податкового кодексу України і з огляду на висловлену Верховним Судом правову позицію у постановах від 21.02.2020 у справі №826/17123/18, від 10.12.2020 у справі №814/733/17, від 15.02.2023 у справі №820/6187/16, та позицію Великої Палати Верховного Суду наведену у постанові від 08.09.2021 у справі №816/228/17 суд правильно акцентував увагу на підтверджений матеріалами справи факт того, що підставою для проведення фактичної перевірки позивача відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України стало отримання інформації про можливі порушення позивачем вимог законодавства, що регулює виробництво та обіг алкогольних та тютюнових напоїв, у тому числі, щодо здійснення продажу алкогольних напоїв, які повинні маркуватися МАП, за відсутності в розрахункових документах обов`язкового реквізиту цифрового значення штрихового коду МАП, джерелом якої стали листи ДПС України від 15.05.2023 №10930/7/99-00-07-04-02-07 та від 13.12.2023 №31363/7/99-00-07-04-02-07, і відповідно, суд обґрунтовано наголосив на тому, що саме внаслідок отримання інформації від ДПС України про можливі порушення позивачем податкового законодавства, виникла обґрунтована та законодавчо встановлена необхідність для контролюючого органу щодо здійснення належного податкового контролю, і наведені позивачем в апеляційній скарзі доводи не приймаються колегією суддів як підставу для скасування судового рішення, оскільки усі аргументи позивача в цій частині зводяться лише до власного і помилкового розуміння норм права.

Колегія суддів не знаходить також підстав для врахування посилання позивача в апеляційній скарзі на безпідставне визнання судом необґрунтованими доводів про те, що в межах фактичної перевірки не можуть досліджуватися розрахункові та інші документи за минулі періоди, адже такі доводи не ґрунтуються на нормах податкового законодавства, які визначають виключно питання, які можуть бути предметом фактичної перевірки, та не містять заборони щодо дослідження документів та податкової інформації з цих питань під час такої перевірки, з посиланням позивача на правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 21.01.2021 у справі №813/2519/17, від 02.04.2020 у справі №160/93/19 (адміністративне провадження № К/9901/25783/19) та від 19.04.2023 у справі №640/1146/19, які на переконання колегії суддів дійсно не є релевантними до цієї справи, оскільки як правильно зазначив суд першої інстанції у справі №813/2519/17 такі висновки стосувалися використання контролюючим органом податкової інформації під час проведення камеральної перевірки, а у справах №160/93/19 та №640/1146/19 - документальної позапланової виїзної перевірки, що не відповідає обставинам даної справи, у якій проведено фактичну перевірку, що зумовлено іншими правовими підставами.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає правильним відхилення судом першої інстанції доводів позивача стосовно порушення контролюючим органом порядку проведення фактичної перевірки, і під час апеляційного перегляду даної справи це позивачем не спростовано.

Обговорюючи рішення суду першої інстанції в частині, яка стосується притягнення контролюючим органом позивача до відповідальності за встановлені під час перевірки факти порушення вимог п.1, п.2 ст.3 та п.11 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР колегія суддів визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції в цій частині, які ґрунтуються як на повно встановлених та досліджених фактичних обставинах спірних правовідносин, так і на правовому аналізі вимог Закону України №265/95-ВР та Положення №13, а також існуючої судової практики Верховного Суду по даній категорії справ, і ці висновки суду першої інстанції про доведеність контролюючим органом порушення позивачем вимог пункту 2 статті 3 Закону №265/95-ВР та правомірність застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій за невидачу відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа - доводами апеляційної скарги позивача не спростовані.

Погоджується колегія суддів також з наданою судом першої інстанції у цій справі оцінкою застосування контролюючим органом штрафу у розмірі 150% вартості проданих з порушеннями товарів, тобто за повторні порушення, яку суд першої інстанції обґрунтував на підставі правового аналізу положень; ч.1 ст.109, ч.1 ст.115 Податкового кодексу України; п.11 ст.3, п.1 і п.7 ч.1 ст.17 Закону №265/95-ВР; а також з урахуванням висловленої Верховним Судом у постанові від 27.08.2020 по справі №815/4014/16 правової позиції та встановленого під часу судового вирішення спору у цій справі факту порушення позивачем пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР, що зокрема підтверджено також і витягами (скрін-шотами) з бази даних ДПС України (ІС «Податковий блок»/Аналітична система/Чеки РРО): касовим чеком №320306 (РРО фіск. №) від 30.04.2023 (13 год. 15 хв.) на продаж 1 пляшки горілки «Козацька Рада Класична» 0 л за ціною 129,00 грн., та касовим чеком №267712(РРО фіск. №) від 26.04.2023 (10 год. 37 хв.) на продаж 1 пляшки напій алкогольний «Шоколад» за ціною 99,90 грн., за що саме і застосовано фінансову санкцію на підставі пункту 7 статті 17 Закону №265/95-ВР у розмірі триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (5100,00 грн.).

Отже, підсумовуючи вищевикладене у сукупності суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачем під час судового вирішення спору у цій справі доведено правомірність прийнятого ним та оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення, тоді як позивачем не спростовано недотримання контролюючим органом вимог чинного законодавства при здійсненні розрахункових операцій, що й стало підставою для відмови у задоволені вимог позивача у повному обсязі.

Оскільки доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції у цій справі не спростовують, а є лише власним помилковим розумінням врегулюванням спірних у цій справі правовідносин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача та для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі, а тому керуючись вимогами ст.315 і ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 316, 319, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.М. Іванов