Справа № 756/173/25
Суддя: Шевчук А. В.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

05.08.2025 Справа № 756/173/25
Cправа № 756/173/25
Провадження № 2-а/756/64/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому вказує, що Головний інспектор з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Поспєлов О.М. 25.12.2024 року протиправно виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, згідно якої позивач ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР, а саме його транспортний засіб марки «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , 25.12.2024 року о 11 годині 26 хвилин на вул. Фізкультури в м. Києві було залишено на майданчику для платного паркування без оплати паркування, чим скоєно адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП. Внаслідок чого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 700,00 гривень.

Позивач зазначив, що вказаного правопорушення він не вчиняв, оскільки інспектором під час винесення вищевказаної постанови не було досліджено усіх обставин справи, зокрема, не взято до уваги той факт, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, через що відповідно до п. 17.11.1. рішення Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051 «Про Правила благоустрою міста Києва» користується правом безкоштовного паркування.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 21.01.2025 року за вищевказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику осіб. Зокрема суд ухвалив, що відповідач протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі має право подати письмовий відзив разом з доказами, що обґрунтовують доводи його заперечень, який повинен відповідати положенням ст. 162 КАС України.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25.03.2025 року за клопотання відповідача замінено неналежного відповідача на Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), , місцезнаходження юридичної особи: 03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корпус 2).

14.04.2025 року від відповідача надійшов до суду відзив, у якому останній просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки оспорювана постанова є правомірна та така, що винесена з дотриманням всіх вимог чинного законодавства.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд убачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

25.12.2024 приблизно о 11 год. 26 хв. головним інспектором з паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Поспєловим Олексієм Михайловичем (далі - Інспектор) було винесено постанову серії 2КІ № про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису) (далі - Постанова), якою застосовано до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або Позивач) адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 700 грн. (копія постанови додається).

Згідно Постанови серії 2КІ № вбачається, що 25.12.2024 об 11 год. 26 хв. ОСОБА_1 на вул. Фізкультури у м. Києві припаркував транспортний засіб Ford Kuga, державний номерний знак НОМЕР_1 на майданчику для платного паркування без оплати паркування, чим порушив вимоги дорожнього знаку 5.43 з табличкою 7.14 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , а також є ветераном війни - учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням № НОМЕР_2 .

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій.

Відповідно до частини першої статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно частини першої статті 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

- ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

- особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що на підставі показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), до встановленої законом адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, може бути притягнуто фізичну особу або керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, або внесеного до Єдиного державного реєстру транспортних засобів належного користувача відповідного транспортного засобу. Звільнення такої особи від відповідальності можливе у разі: (1) надання доказів вибуття транспортного засобу з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, (2) використання іншими особами номерних знаків, що належать транспортному засобу, (3) звернення особи, яка фактично керувала транспортним засобом, із заявою про визнання факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності.

Як зазначалося, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 152-1 КУпАП, яка передбачає, що порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Так, приймаючи оскаржуване рішення, відповідачем вказано, що належний позивачу транспортний засіб марки «Ford», д.н.з. НОМЕР_1 , 25.12.2024 о 11 годині 25 хвилин на вул. Фізкультури в м. Києві було залишено на майданчику для платного паркування без оплати паркування.

Водночас, позивач наполягає на тому, що він звільняється від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування як учасник бойових дій.

Так, відповідно до примітки до статті 152-1 КУпАП, положення частини першої цієї статті не застосовується до осіб, які відповідно до закону звільняються від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів

Згідно статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII) до ветеранів війни належать: учасники бойових дій.

Згідно частини четвертої статті 2 Закону № 3551-XII місцеві ради за рахунок власних коштів і благодійних надходжень встановлювати додаткові гарантії щодо соціального захисту ветеранів війни.

Пунктом 17.11.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051 (далі - Правила) передбачено, що правом безкоштовного паркування користуються, окрім інших, ветерани Великої Вітчизняної війни та інших локальних воєн; соби, що мають статус учасника бойових дій і прирівняних до них, а також члени сімей загиблих (померлих) осіб (виключивши звідти: "що мали статус учасника бойових дій"), які захищали незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки й оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.

Аналіз викладеного дає підстави для висновку, що Київська міська рада у відповідності до частини четвертої статті 2 Закону № 3551-XII встановила додаткові гарантії для учасників бойових дій, наділивши їх правом безкоштовного паркування.

Суд наголошує на тому, що таке право безкоштовного паркування для учасників бойових дій не обмежується спеціальними місцями для паркування чи окремими майданчиками, а, з огляду на відсутність у Правилах будь-яких уточнень, стосується всіх місць для паркування транспортних засобів на території міста Києва.

При цьому, згідно пункту 17.11.3 Правил на зарезервованих спеціальних місцях паркування пільгами користуються виключно особи, визначені в частині третій пункту 17.11.1 цих Правил - особи з інвалідністю внаслідок війни та прирівняні до них особи з інвалідністю з дитинства, та особи з інвалідністю внаслідок загального захворювання.

Київська міська рада встановивши пільги щодо безоплатного паркування для певної категорії осіб не вправі в особі відповідного органу притягати таких осіб до відповідальності за правопорушення, пов`язані із реалізацією встановлених пільг, оскільки це свідчитиме про грубе порушення принципу належного урядування.

За таких обставин, позивач є особою, яка звільняються від сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів та території міста Києва у відповідності до пункту 17.11.1 Правил, а тому притягнення його до відповідальності за спірне правопорушення за частиною першою статті 152-1 КУпАП є неправомірним.

Відсутність у інспектора з паркування можливості ідентифікувати транспортний засіб як такий, що звільняється від сплати за паркування на муніципальних майданчиках, не є обставинами, що підтверджують вчинення позивачем правопорушення.

У свою чергу, зважаючи на те, що у спірних правовідносинах до повноважень інспектора з паркування належить винесення постанов про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 152-1 КУпАП, то підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання його дій протиправними суд не вбачає.

Натомість, належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи в сукупності всі зібрані по справі докази, дані викладені в оскаржуваній постанові, суд вважає за потрібне позовні вимоги задовольнити частково.

Керуючись ст. 2, 5, 11, 48, 77, 241-246, 255 КАС України ст. 9, 17, 18, 33, 152-1, 247, 251, 254, 258, 268, 284, 288, 293 КУпАП, суд,-

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії 2КІ № від 25.12.2024 за частиною першою статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 152-1 Кодексу України щодо ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Шевчук