Справа № 440/6423/25
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/6423/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

-визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо постановки ОСОБА_1 на військовий облік незаконними;

-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 привести у відповідність військово-облікові дані ОСОБА_1 , а саме внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення з військового обліку ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.03.2003 року ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку за ст. 15а розкладу хвороб (наказ МО України № 207 від 1999 року). У зв`язку із визнанням непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 було видано Довідку Серія АА № 001299, взамін військового квитка. У відповіді ІНФОРМАЦІЯ_4 № 5/2951 від 18.03.2025 року зазначено, що позивач на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 - не перебуває, однак 13.04.2025 року позивач при повторній перевірці особистих військово-облікових даних у єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів за допомогою мобільного додатку «РЕЗЕРВ +», побачив, що його статус змінився з «не на обліку» на «військовозобов`язаний», У подальшому з ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшла відповідь № 1/46/22/1 від 18.04.2025 року, зі змісту якої стало відомо, що згідно бази «Оберіг» Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 2003 року, а також для вирішення питання щодо актуалізації військово-облікових даних позивачу необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем фактичного проживання з підтверджуючими документами стосовно придатності до військової служби в Збройних Силах України. Таким чином ОСОБА_1 13.04.2025 року було взято на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 попри рішення медичної комісії при ІНФОРМАЦІЯ_7 від 18.03.2003 року, на підставі статті 15а розкладу хвороб (наказ МО України №207 від 1999 року), при цьому позивач не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про взяття на військовий облік. Позивач зі взяттям на військовий облік військовозобов`язаних не згоден, дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 вважає протиправними та такими, що порушують його права.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

У відзиві на позовну заяву /а.с. 35 - 38/ представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, вказуючи, що відповідно до Розділу ІІ.3 наказу МО України №207 1999 року встановлений порядок медичного огляду військовозобов`язаних Відповідно до п.109. зазначено, що особи, які визнані непридатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, можуть бути повторно оглянуті ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання у випадках, коли в результаті обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах раніше встановлений діагноз переглянутий або вони визнані здоровими. Наказ МО України №207 1999 не має посилань на виключення, а тому позивач має обов`язок прибути до Кременчуцької міської позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії, та пройти огляд на ступінь своєї придатності до військової служби. Також відповідач зауважував, що відповідно до картотеки спеціального обліку на позивача будь-які дані про його виключення у 2003 році відсутні.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 02.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/6423/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта НОМЕР_1 /а.с. 22/

Згідно з довідкою (взамін військового квитка) серії НОМЕР_2 , виданою ІНФОРМАЦІЯ_3 23.06.2003, ОСОБА_1 . Комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 18.03.2003 визнаний непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку, 23.06.2003 взятий на облік у запасі, група обліку НПО, склад - рядовий, номер ВОС 901 /а.с. 16/.

На адвокатський запит представника позивача від 14.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_6 листом від 18.03.2025 № 5/2951 повідомив, зокрема, що громадянин ОСОБА_1 на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 не перебуває /а.с. 14/.

Водночас на запит позивача від 05.04.2025 стосовно надання інформації, яка стосується військово-облікових документів, ІНФОРМАЦІЯ_6 зазначив, що згідно бази «Оберіг» Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 2003 року, для вирішення відповідного питання необхідно особисто з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем фактичного проживання з підтверджуючими документами стосовно придатності до військової служби в Збройних Силах України /а.с. 15/.

Також із витягу з реєстру "Резерв+" стосовно ОСОБА_1 , сформованого 24.04.2025, слідує, що позивач перебуває на військовому обліку, "категорія обліку - військовозобов`язаний /а.с. 13/.

Вважаючи незаконними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо постановки ОСОБА_1 на військовий облік, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також статтею 65 Основного Закону встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Необхідно врахувати, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який з огляду на продовження, триває і донині.

Указом Президента України Про загальну мобілізацію №65/2022 від 24.02.2022 року (з наступними змінами) оголошено загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).

Частинами 1, 3 статті 1 Закону № 2232-XII передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до частини 9 статті 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;

призовники - особи, які взяті на військовий облік;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону № 2232-XII у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Частиною 1 статті 32 Закону № 2232-XII визначено, що військовозобов`язані, які досягли граничного віку перебування в запасі, а також визнані військово-лікарськими комісіями непридатними для військової служби, виключаються з військового обліку і переводяться у відставку.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону № 2232-XII взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України:

1) на військовий облік призовників (крім Служби безпеки України, розвідувальних органів України) віком до 25 років:

які відповідно до статті 14 цього Закону взяті на військовий облік;

які є призовниками, що прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання;

які набули громадянство України;

які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань, якщо раніше не перебували на військовому обліку;

які припинили альтернативну (невійськову) службу достроково і відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" підлягають взяттю на військовий облік призовників;

які відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та не пройшли базову загальновійськову підготовку;

жінки, які виявили бажання проходити базову військову службу, безпосередньо перед направленням на базову військову службу;

2) на військовий облік військовозобов`язаних:

які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву;

призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених статтею 10-1 цього Закону;

які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних;

військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання;

які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних;

зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України;

які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби;

які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників;

які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі;

які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку;

які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань;

призовники, які отримали спеціальні звання рядового, сержантського, офіцерського (начальницького) складу;

жінки з дотриманням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону;

які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу;

3) на військовий облік резервістів:

які зараховані до військового оперативного резерву;

які уклали контракт про проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України та інших військових формувань;

резервісти, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України на нове місце проживання.

Громадянам України, взятим на військовий облік, роз`яснюються права та обов`язки, правила військового обліку та відповідальність за порушення цих правил.

За приписами частини шостої статті 37 Закону № 2232-XII виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:

1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;

2) припинили громадянство України;

3) визнані непридатними до військової служби;

4) досягли граничного віку перебування в запасі.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Відповідно до пункту 64 Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року N 2 (чинного станом на час визнання позивача непридатним 18.03.2003, втратив чинність на підставі Наказу Міністерства оборони N 402 від 14.08.2008) на ВЛК районного, міського, районного у місті, військового комісаріату покладається огляд контингентів відповідно до пункту 2 цього Положення (крім призовників). У необхідних випадках рішенням ВЛК військового округу на ВЛК військового комісаріату може бути покладено огляд інших контингентів (крім призовників).

Згідно з пунктом 95 Положення лікар виносить одну з таких постанов про придатність або непридатність до військової служби:

а) придатний до військової служби;

б) тимчасово непридатний до військової служби. Потребує лікування (динамічного спостереження) на термін до ________ (указати дату);

в) непридатний до військової служби в мирний час, обмежено здатний у воєнний час;

г) непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку.

Пунктом 109 Положення визначено, що особи, які визнані непридатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, можуть бути повторно оглянуті ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання у випадках, коли в результаті обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах раніше встановлений діагноз переглянутий або вони визнані здоровими.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону № 2232-XII персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі -призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначає Закон України від 16.03.2017 № 1951-VIII Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Закон № 1951-VIII).

Відповідно до положень статті 1 Закону № 1951-VIII Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

З положень статті 2 Закону № 1951-VIII випливає, що одним з основних завдань Реєстру є ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України (частина 8 статті 5 Закону № 1951-VIII).

Відповідно до абзацу вісімнадцятого пункту 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони.

Згідно з положеннями частини 1 статті 9 Закону № 1951-VIII призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право:

1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Також необхідно врахувати, що постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок № 559).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 559 військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа.

Згідно з абзацом 1 пункту 3 Порядку № 559 відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

За змістом пункту 4 Порядку № 559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:

у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;

в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.

Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.

IV. ВИСНОВКИ СУДУ

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що ведення військового обліку, який передбачає персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, покладається, зокрема, на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки .

З метою забезпечення ведення військового обліку громадян України функціонує Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, органами ведення якого, є, зокрема, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Як встановлено судом у цій справі, позивач згідно з довідкою (взамін військового квитка) серії НОМЕР_2 , виданою ІНФОРМАЦІЯ_3 23.06.2003, Комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 18.03.2003 визнаний непридатним до військової служби із виключенням з військового обліку/а.с. 16/.

Суд зазначає, що встановлений факт непридатності до військової служби за приписами пункту 3 частини шостої статті 37 Закону № 2232-XII є підставою для виключення військовозобов`язаного з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Крім того, частина 5 статті 37 Закону № 2232-XII в редакції, чинній на 18.03.2003, також передбачала, що виключенню з військового обліку у військових комісаріатах підлягають громадяни: визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Суд враховує, що відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Суд зазначає, що доказів на підтвердження факту прийняття рішення військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо необхідності проходження позивачем повторного медичного огляду відповідачем не надано.

Також відповідачем не надано доказів, що в результаті обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах раніше встановлений діагноз позивача переглянутий або він визнаний здоровий, що підтверджено повторним оглядом ВЛК військового комісаріату.

При цьому суд зауважує, що чинним законодавством наразі не встановлено обов`язку осіб, визнаних непридатними, повторно пройти медичний огляд, на відміну від обмежено придатних громадян.

За наведених обставин суд вважає, що дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ведення військового обліку стосовно ОСОБА_1 визнаного непридатним із виключенням з військового обліку, як військовозобов`язаного, є безпідставними.

Щодо посилання відповідача на те, що відповідно до картотеки спеціального обліку на позивача будь-які дані про його виключення у 2003 році відсутні, суд наголошує, що такі обставини не спростовують внесений запис у довідку позивача серії АА № 001299 про медичний огляд позивача 18.03.2003 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_7 , якою визнано позивача непридатним із виключенням з військового обліку. Вказаний запис засвідчений підписом військового комісара та печаткою ІНФОРМАЦІЯ_10 . Доказів визнання у встановленому порядку такого запису недійсним, підробленим тощо до суду відповідачем не надано.

При цьому суд акцентує увагу на тому, що відповідачем не заперечується факт видачі позивачу довідки (взамін військового квитка) серії НОМЕР_2 з відміткою про факт проходження позивачем 18.03.2003 медичного огляду, за наслідками якого позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує, що ЄСПЛ неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Так у рішенні від 20.10.2021 по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) ЄСПЛ зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Беручи до уваги викладене, обираючи належний та ефективний спосіб захисту прав позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо ведення військового обліку стосовно ОСОБА_1 як військовозобов`язаного та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 привести у відповідність військово-облікові дані ОСОБА_1 , а саме внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення з військового обліку ОСОБА_1 .

Таким чином позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією № 0320-6044-2143-5665 від 09.05.2025 /а.с. 24/.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частин 1 - 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави .

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката .

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат .

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги .

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Даних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 при розгляді справи 200/14113/18-а.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

До позовної заяви на підтвердження понесених позивачем витрат з правничої допомоги у розмірі 10000 грн до матеріалів справи надано: договір про надання правничої допомоги від 29.04.2025, Акт № 1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), ордер.

Згідно з п. 1.1. договору про надання правничої допомоги від 29.04.2025, укладеного між Адвокатським бюро «Макеєва Дмитра «ОЛЕКСА» в особі керуючого бюро Макеєва Дмитра В`ячеславовича (далі Адвокатське бюро) , та ОСОБА_1 (далі Клієнт), Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором з усіма правами та повноваженнями. Адвокатське бюро залучається Клієнтом до надання правничої допомоги як представника Клієнта в підприємствах, установах, організаціях , судах, як представника відповідної сторони під час розгляду цивільних, адміністративних та господарських справ за участю Клієнта та за погодження без такої участі. Для консультативної допомоги в питаннях ведення господарської діяльності, підготовці необхідних для здійснення господарської діяльності договорів.

Актом № 1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) засвідчено, що Виконавець виконав роботи з надання правничої допомоги згідно договору № 29-04/25 від 29.04.2025, а саме підготовка позовної заяви до окружного адміністративного суду та подальший супровід при розгляді справи в суді першої інстанції 5 год., 10000 грн.

Оцінюючи відповідні документи, суд акцентує увагу на тому, що Акт не містить посилання на чітко визначену справу або спір, у межах якої надано допомогу, внаслідок чого неможливо достеменно ідентифікувати послуги, як такі, що надані саме в межах справи № 440/6423/25. Платіжна інструкція від 30.04.2025 також містить лише відомості про сплату Беденком Ю.В. 10000 грн за адвокатські послуги, без конкретизації таких послуг та договору, в межах якого останні надані. Договір про надання правничої допомоги № 29-04/25 передбачає значний спектр різноманітних правничих послуг та не визначає фіксовану вартість правничих витрат.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що заявлена сума витрат на правничу допомогу не є документально підтвердженою, а відтак не підлягає розподілу між сторонами.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ведення військового обліку стосовно ОСОБА_1 як військовозобов`язаного.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 привести у відповідність військово-облікові дані ОСОБА_1 , а саме внести до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про виключення з військового обліку ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.В. Довгопол