Справа № 520/6181/25
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 р. № 520/6181/25

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Світлана Чудних, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 , згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 5.09.1986 р. в середній школі міста Новосибірськ з 11.10.1993 по 23.08.2004 р;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 5.09.1986р. в середній школі міста Новосибірськ з 11.10.1993 по 23.08.2004 р.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відсутність даних щодо сплати роботодавцем страхових внесків за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, не може бути підставою для відмови у реалізації його права на пенсійне забезпечення з урахуванням страхового стажу, набутого в іншій державі, а тому відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 , згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 5.09.1986 р. в середній школі міста Новосибірськ з 11.10.1993 по 23.08.2004 р є протиправною.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 року відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно змісту якого вказав, що у спірних правовідносинах діяв в межах наданих повноважень. Також зазначив, що з 01.01.2023 року РФ припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, обмін інформацією між органами пенсійного забезпечення України та органами пенсійного забезпечення російської федерації відсутній, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 року витребувано у відповідача: належним чином завірену копію матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 у повному обсязі та детальні письмові пояснення стосовно того, чи зараховано відповідачем до страхового стажу період роботи ОСОБА_1 , згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 5.09.1986 р. в середній школі міста Новосибірськ з 11.10.1993 по 23.08.2004 р.

На виконання зазначеної ухвали суду відповідачем надано витребовувані судом документи, зокрема і письмові пояснення, згідно змісту яких зазначено, що страховий стаж періоду роботи ОСОБА_1 , згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 5.09.1986 р. в середній школі міста Новосибірськ з 11.10.1993 по 23.08.2004 р. позивачу при призняченні пенсії зараховано не було. Вказане незарахування пенсійний орган мотивує тим, що з 01.01.2023 року РФ припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, обмін інформацією між органами пенсійного забезпечення України та органами пенсійного забезпечення російської федерації відсутній, відтак підстави для такого зарахування відсутні.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22.01.2021 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Харківській області, як одержувач пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування".

ОСОБА_1 є пенсіонером за інвалідністю ІІ групи та перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію.

Згідно тверджень, викладених у позовній заяві, ОСОБА_1 до її трудового стажу не зараховані роки роботи в РФ з 11.10.1993 по 23.08.2004 р., що не заперечується відповідачем по справі.

Тобто, відповідачем до страхового стажу не зараховано згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданої 5 вересня 1986 року період роботи з 11.10.1993 середня школа №81 місто Новосибірськ, де пропрацювала до 23.08.2004 року.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.п. 23, 24 Порядку №637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження стажу роботи приймаються лише ті відомості про період роботи, що внесені до довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку.

Крім того, відповідно до ст.1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13 березня 1992 пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Стаття 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення передбачає, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно з абз.2, 3 ст.6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Так, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату, несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача, що регламентовано частиною 1, 10, 12 статті20, частиною 16 статті 106 Закону №1058-IV.

Ст.1 Закону №1058-ІVпередбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Аналогічне визначення викладене в статті 24 Закону №1058-ІV.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Такі вимоги визначені і в національному законодавстві Російської Федерації.

Обов`язок реєстрації в системі обов`язкового пенсійного страхування іноземних громадян і осіб без громадянства, та, відповідно, сплати за них страхових внесків на фінансування страхової частини трудової пенсії в бюджет Пенсійного фонду Російської Федерації виник з 01 січня 2012.

При цьому, суд звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" прийнято рішення про вихід України з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 у м.Москві.

Разом з тим, ч.2 ст.13 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення передбачає, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Отже, положення відповідних міжнародних договорів розповсюджується на питання пов`язані із зарахуванням періодів роботи на території інших держав до страхового стажу та обчислення пенсій, пов`язаних з їх перерахунком. Діюче в Україні пенсійне законодавство передбачає, що у разі, якщо пенсія призначена на території України, а особа працювала на території РФ або на підприємстві зареєстрованому на території РФ після 13.03.1992 року, то цей стаж має враховуватись на території України як власний страховий (трудовий стаж), хоча пенсійні внески можуть сплачуватись в Росії.

Таким чином, існує гарантія врахування страхового стажу кожної із сторін при призначенні пенсії на її території без перерахування страхових внесків, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного суду від 6 липня 2020 року у справі № 345/9/17.

Частиною 4 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Правило цієї частини означає, що учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість, такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені.

Такий висновок щодо застосування норми частини четвертої статті 78 КАС викладено у постанові Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 638/18852/16-а.

Судовим розглядом встановлено, та не заперечується сторонами по справі, що у відповідності до належної позивачу трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 5.09.1986р., ОСОБА_1 з 11.10.1993 по 23.08.2004 р. працювала в середній школі міста Новосибірськ.

Так, відповідно до запису №3 від 11.10.1993 року трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 5.09.1986р. ОСОБА_1 прийнята вчителем початкових класів на час декретної відпустки основного працівника, присвоєно 9 розряд ЕТС - згідно наказу №52 від 08.10.1993 року по школі №81.

Згідно з записом №4 від 01.09.1995 року трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 5.09.1986р. ОСОБА_1 переведена вчителем початкових класів постійно згідно з наказом №20 від 07.09.1995 року по школі №81.

Відповідно до запису №5 від 06.03.1996 року трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 5.09.1986р. ОСОБА_1 присвоєна перша кваліфікаційна категорія за посадою «вчитель» - згідно з наказом №132 від 06.09.1996 року.

Згідно з записом №6 від 14.02.1997 року трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 5.09.1986р. середня школа №81 переіменована в Муніципальну освітню установу середню загальноосвітню школу №81 з поглибленим вивченням окремих предметів (математика, фізика та інформатика)- згідно з свідоцтвом про реєстрацію №8830 від 14.02.1997 року.

Відповідно до запису №7 від 02.02.2001 року трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 5.09.1986р. ОСОБА_1 присвоєна перша кваліфікаційна категорія за посадою «вчитель» - згідно з наказом №50 від 02.02.2001 року.

Згідно з записом №8 від 23.08.2004 року трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 5.09.1986р. ОСОБА_1 звільнена за власним бажанням - згідно з наказом №29-К від 30.06.2004 року.

Згідно змісту поданого відповідачем відзиву, останнім не заперечується факт неврахування до страхового стажу позивача періодів роботи з 11.10.1993 по 23.08.2004 року у Російській Федерації у школі №81 м. Новосибірськ. Також відповідач вказує на те, що з 01 березня 2023 остання припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992, а також відсутність даних, які б підтверджували сплату страхових внесків (зборів) до відповідного фонду Держави СНД за періоди роботи на території російської федерації з 11.10.1993 по 23.08.2004.

Однак суд вважає, що вищевказані доводи пенсійного органу є необґрунтованими і безпідставними, оскільки Угода про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 була чинна як для України, так і для Росії в спірні періоди роботи позивача, а тому такі обставини як повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України та військова агресія по відношенню до громадян України, не може бути підставою для відмови пенсійним органом у врахуванні стажу позивача за періоди роботи на території Росії, які мали місце до вказаних подій.

Суд звертає увагу на те, що право позивача на призначення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди та, відповідно, відсутність чи неможливість витребування документів з Російської Федерації.

Окремо, суд вважає необхідним зазначити, що враховуючи збройну агресію Російської Федерації проти України та пов`язані з цією обставиною правові та фактичні труднощі в отриманні інформації про страховий стаж за період трудової діяльності у Російській Федерації, буде непропорційним обмеженням права особи на пенсійне забезпечення через те, що вона не довела факт сплати її колишнім роботодавцем (роботодавцями) страхових внесків до пенсійного фонду РФ (тим більше за відсутності доказів того, що такі страхові внески не сплачувалися і особа знала про це і не вчиняла жодних дій на усунення такого порушення страхувальником тощо), контроль за справлянням яких покладено на державу в особу компетентних на це її державних органів. Перекладення на фізичну особу доведення таких обставин щодо сплати страхових внесків для врахування певних періодів трудової діяльності до страхового стажу як передумови для призначення їй пенсії за віком, та факту невчинення пенсійним органом дій щодо перевірки таких обставин (незалежно від наявності причин через які вони не вчинені), при наявності належних записів у трудовій книжці щодо періодів трудової діяльності особи, не може бути визнано судом правомірним втручанням в її право на пенсійне забезпечення, оскільки покладає на особу індивідуальний надмірний тягар.

Крім того, порушення страхувальником порядку сплати страхових внесків не може тягнути негативні наслідки для застрахованої особи у виді не зарахування періодів роботи до страхового стажу; позивач не може нести відповідальність у виді позбавлення права на включення вищевказаних періодів роботи до страхового стажу позивача, оскільки згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, тому позивач має право на врахування до його страхового стажу спірних періодів.

Суд зазначає, що припинення участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення не стосується періодів трудової діяльності позивача, оскільки останній працював на території Російській Федерації в той час, коли міжнародні договори були чинними, тому у пенсійного органу не було підстав не зараховувати стаж роботи позивача на території Російської Федерації.

Суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п.58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії", заява №303-A, п. 29).

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З огляду на наведені вище висновки та враховуючи фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 , згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 5.09.1986 р. в середній школі міста Новосибірськ з 11.10.1993 по 23.08.2004 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 5.09.1986р. в середній школі міста Новосибірськ з 11.10.1993 по 23.08.2004 р.

Приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору не підлягають розподілу, оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 , згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 5.09.1986 р. в середній школі міста Новосибірськ з 11.10.1993 по 23.08.2004 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої 5.09.1986р. в середній школі міста Новосибірськ з 11.10.1993 по 23.08.2004 р.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Світлана ЧУДНИХ