Справа № 153/1195/25
Суддя: Дзерин М. М.
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2025 р. Справа153/1195/25

Провадження2-а/153/46/25-а

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Поліш Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище адміністративним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 13 червня 2025 року офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення вимог п.п.1 п.2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-ІХ від 11.04.2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», а саме у зв`язку з не уточненням своїх військово-облікових даних та інших персональних даних , які визначені ст.7 Закону України « Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» внаслідок чого вчинив в особливий період адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. 21 липня 2025 року він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та отримав копію оскаржуваної постанови №1584 від 24 червня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення про отримання якої він поставив свій підпис. Саме з цього часу 21.07.2025 року, він дізнався про наявність оскаржуваної постанови.

Ознайомившись з постановою про накладення адміністративного стягнення №1584 від 24.06.2025 року, відносно нього за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП вважає її протиправною, необґрунтованою та підлягає скасуванню з огляду на наступне: вій є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 та користується відстрочкою від призву на військову службу під час мобілізації згідно п.2 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки є інвалідом ІІ групи.

19 грудня 2024 року він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та йому повідомили, що він перебуває у розшуку у зв`язку із тим, що не прибув 01 грудня 2024 року о 14:00 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для уточнення даних, згідно повістки №1219247 сформованої за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та надісланої поштовим зв`язком «Укрпошта», рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

У зв`язку із чим, відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення №562 від 19.12.2024 року, за наслідком якого було винесено постанову №1069 по справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, ще 19 грудня 2024 року після його прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено факт, що він не вчасно уточнив свої облікові дані, за наслідком чого вони були зобов`язані скласти протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, 21 грудня 2024 року після прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 він уточнив свої облікові дані.

13 червня 2025 року він вчергове особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки в додатку була відмітка про порушення ним правил військового обліку. Того ж дня, 13 червня 2025 року офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за порушення вимог п.п.1 п.2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-ІХ від 11.04.2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», а саме у зв`язку з не уточненням своїх військово-облікових даних та інших персональних даних , які визначені ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», внаслідок чого вчинив в особливий період адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. До протоколу додано копію паспорта, витяг з ЄДРПВР, рапорт.

Під час оформлення відносно нього протоколу №364 він повідомив, що вже прибував до ІНФОРМАЦІЯ_2 19 грудня 2024 року, а відтак відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

З матеріалів слідувало, що відповідачу було достеменно відомо про перебування позивача на військовому обліку, а тому відповідач, як уповноважений орган державної влади мав не лише можливість, а й обов`язок потримати всі необхідні персональні дані щодо позивача через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, держателями яких є державні органи.

Відповідачем в оскаржуваній постанові не вказано, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем і не могли бути одержані самостійно суб`єктом владних повноважень по справі шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими органами.

Враховуючи викладене вбачається, що відповідачем не вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей стосовно нього в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Окрім цього вважає, що про факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП відповідачу стало відомо (мало стати відомо) 19 грудня 2024 року при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення №562 та особистій звірці облікових даних. Таким чином, адміністративне стягнення відносно нього було накладено відповідачем поза межами строку встановленого ч.1 ст.38 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, позивач просить поновити йому процесуальний строк для звернення до суду щодо скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення №1584 від 24 червня 2025 за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №1584 від 24 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., - скасувати. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вирішити питання судових витрат.

31 липня 2025 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову просив суд розгляд справи провести у його відсутність.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суд вважає достовірними доводи позивача про те, що він дізнався про існування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення 21 липня 2025 року, оскільки з копії постанови вбачається, що розгляд справи було проведено за відсутності ОСОБА_1 , а з копією оскаржуваної постанови позивач ознайомився 21 липня 2025 року у приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 13 червня 2025 року офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення №364 наступного змісту : 13 червня 2025 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на військовому обліку військовозобов`язаного в ІНФОРМАЦІЯ_2 , 13 червня 2025 року під час перевірки військово-облікових даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «Оберіг» встановлено, що в період з 18.05.2024 року та по 16.07.2024 року ОСОБА_1 не уточнив свої військово-облікові дані та інші персональні дані, які визначені ст.7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», що підтверджується Витягом звірки даних з ЄДРПВР, чи порушено підпункт 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень Закону 3633-ІХ, від 11.04.2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо окремих питань проходження військової служби мобілізації та військового обліку» (далі Закон № 3633-ІХ). За електронним зверненням 31 травня 2025 року ОСОБА_3 оголошено в розшук. Так, згідно підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ громадяни України, які перебувають на військовому обліку зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номер засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за її наявності) та інші персональні дані.

З відомостей, які містяться в додатку «Резерв +» долученого позивачем до матеріалів справи встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 здійснив уточнення даних 21 грудня 2024 року (а.с.16).

З копії довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №360918, яка видана 10.11.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи. Інвалідність встановлена до 01 грудня 2026 року (а.с.17).

З копії довідки №2522/7 від 07 липня 2025 року встановлено, що ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п.2 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на період дії законних підстав (а.с.18).

З копії оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення №1584 від 24 червня 2025 року встановлено, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 грн. За наступних обставин: 13 червня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув ОСОБА_1 , який з 31 травня 2025 року перебував у розшуку з підстав вчасного не уточнення облікових даних. Цього ж дня, перевіркою військово-облікових даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «Оберіг» встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений законом період з 18.05.2024 року та по 16.07.2024 року не уточнив свої військово-облікові дані та інші персональні дані, які визначені ст.7 ЗУ «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», що підтверджується Витягом звірки даних з ЄДРПВР, чи порушено підпункт 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень Закону 3633-ІХ, від 11.04.2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо окремих питань проходження військової служби мобілізації та військового обліку» (далі Закон № 3633-ІХ). Згідно підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-ІХ громадяни України, які перебувають на військовому обліку зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номер засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за її наявності) та інші персональні дані. Згідно ч.2 ст.26 Закону №3543-ХІІ громадяни за невиконання своїх обов`язків несуть відповідальність згідно з законом.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився про дату та час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується його особистим підписом в протоколі про адміністративне правопорушення №364 від 13.06.2025 року, що відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП не є перешкодою для розгляду адміністративних справ. Було досліджено адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , а саме протокол про адміністративне правопорушення №364 від 13.06.2025 року, рапорт від 13.06.2025 року, інформацію про звірку даних з ЄДРПВР інформацію про порушення ВО з ЄДРПВР,паспорт громадянина України, довідку до акту огляду МСЕК та встановлено його вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП (а.с.14).

З копії постанови №1069 по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень. Згідно постанови суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що 16.11.2024 поштовим зв`язком «Укрпошта», рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, на зареєстровану/задекларовану адресу ОСОБА_1 була надіслана повістка №1219247, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, згідно якої останній мав обов`язок з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 14:00 год. 01.12.2024 для уточнення даних. За даними довідки про причини повернення/досилання оформленої та підписаної працівником поштового зв`язку, повістка була повернута по причині відсутності адресата за вказаною адресою. Отже, за приписами п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 (далі-Порядок №560) ОСОБА_1 належним чином був оповіщений про виклик по повістці, проте у вказаний в повістці час, місце і дату не з`явився та про поважні причини неприбуття, у термін визначений п. 24 Порядком №560, а саме, у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ТЦК та СП або в будь-який інший спосіб не повідомив, та в подальшому не прибув у строк зазначений в повістці до ТЦК та СП, що не перевищує сім календарних днів, чим порушив вимоги п.21 Порядку №560 (а.с.15).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями частини першої статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція частини третьої передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Процедуру оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення визначає Інструкція зі складання ТЦК та СП протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджена Наказом МОУ від 01.01.2024 №3 (далі - Інструкція №3).

Згідно із пунктом 1 розділу ІІ Інструкції №3 протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пункт 2 розділу І Інструкції №3 передбачає, що уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1) (далі - протокол), передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпАП, визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

У відповідності до положень ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ від 23.02.2022 №154, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 КУпАП, і накладати адміністративні стягнення.

Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України "Про оборону України", «Про Збройні Сили України", «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України "Про оборону України" громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

18 травня 2024 року набував чинності Закон України № 3633-IX від 11 квітня 2024 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" (далі - Закон № 3633-IX), яким було викладено в новій редакцію статтю 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Так, статтею 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з абзацом сьомим частини 3 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до абзацу шостого частини десятої статті 1 якого громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Законом № 3633-ІХ положення частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу викладено в новій редакції, згідно з якою, зокрема, встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Абзацом четвертим підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ встановлено, що під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року № 2105-IX:

громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:

у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Відповідно до пункту 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

За приписами абзацу третього підпункту 10-1 пункту 1 Додатку 2 до Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Отже, зазначені норми законодавства передбачають три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме: шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання; шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Проте, позивач ОСОБА_1 у встановлені законом строки та способи свої військо-облікові дані не уточнив й відповідно доказів на спростування вказаного до суду не надав. При цьому, наявність документів на право відстрочки від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час не звільняє особу від виконання обов`язку оновити свої дані.

Згідно зі статтею 42 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та пункту 19 Порядку № 1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

19.05.2024 набув чинності Закон України від 9 травня 2024 року №3696-ІХ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію", яким ст.210 та 210-1 КУпАП було викладено в новій редакції.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" визначено, що воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Отже, починаючи з 24 лютого 2022 року і на даний час в Україні діє особливий період.

Таким чином, у позивача ОСОБА_1 виник обов`язок з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно уточнити персональні дані. При цьому, починаючи з 17.07.2024 не вчинення визначених законодавством дій утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за не уточнення своїх облікових даних протягом 60 днів. Тобто не вчинення визначених законом дій у період з 18.05.2024 по 16.07.2024 року (включно).

При цьому, доказів уточнення до 16.07.2024 включно своїх персональних даних, в будь-який з передбачених законом способів, позивачем не надано, а згідно даних, які містяться у витягу «Резерв +» вбачається, що позивач здійснив уточнення даних 21 грудня 2024 року, тобто поза межами строку визначеного пп.1 п.2 Р. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку».

Обґрунтовуючи безпідставність висновків про вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, позивач посилався на приписи примітки до ст.210 КУпАП, згідно з якою положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Втім, у спірних правовідносинах примітка до ст.210 КУпАП не підлягає застосуванню, оскільки чинне законодавство зобов`язувало саме позивача вчинити певні дії, і уточнити свої персональні дані у встановлений строк, які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів, відтак держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може перевірити чи уточнити персональні дані військовозобов`язаного, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Проте позивач ОСОБА_1 проігнорував виконання обов`язку, покладеного на нього згідно вищезазначених правових норм, жодним з визначених способів уточнення своїх персональних даних не скористався, чим порушив норми Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Отже, наведені доводи позивача висновків суду щодо наявності в діях позивача ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, не спростовують.

Суд звертає також увагу на той факт, що матеріали справи містять докази щодо повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем строків притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення, суд зазначає, що відповідно до частини 7 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

З копії постанови №1069 по справі про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень у зв`язку із неявкою до ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказаний в повістці час, місце і дату. При прийнятті даної постанови було дослуджено протокол про адміністративне правопорушення від 19.12.2024 року повістку, опис вкладення, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та довідку про причини повернення/досилання.

Зі змісту оскарженої постанови №1584 від 24.06.2025 року вбачається, що відповідачу про вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП стало відомо 31 травня 2025 року, коли ОСОБА_1 було оголошено у розшук, як порушника військового обліку з підстав не уточнення своїх даних. Таким чином, днем виявлення адміністративного правопорушення є 31 травня 2025 року, а не 19 грудня 2024 року, як вказує позивач.

З урахуванням вищевикладеного, відповідач виконав зазначені вимоги закону, що підтверджується посиланням на вищенаведені докази.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідачем дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскаржувана постанова містить необхідні реквізити, у тому числі, виклад обставин правопорушення, установлених під час розгляду справи, посилання на правові норми, порушення яких стало підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до відповідальності. Тобто, судовим розглядом підтверджений факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На підставі вказаного, суд дійшов висновку, що постанова №1584 від 24 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП є правомірною та підстави для її скасування відсутні. Таким чином, необхідно залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Відповідно до вимог ст.139КАС України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.7-10, 210-1, 222, 283, 284 КУпАП , ст.ст.2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 293, 295 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Заяву про поновлення строку оскарження постанови - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування постанови №1584 від 24 червня 2025 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - залишити без задоволення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення №1584 від 24 червня 2025 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. - залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий М.М. Дзерин