Справа № 240/30982/22
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 серпня 2025 року

м. Київ

справа №240/30982/22

адміністративне провадження №К/990/26229/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гриціва М. І.,

суддів: Стеценка С. Г., Тацій Л. В.

перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України (далі - ГУ ПФУ) в Житомирській області про перегляд ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року, постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2025 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії, і

ВСТАНОВИВ:

1. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправною відмову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 страхової виплати, як матері померлого медичного працівника, смерть якого настала внаслідок інфікування гострою респіраторною хворобою СОVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, передбаченої статтею 39 Закону України від 06 квітня 2000 року №1645-ІІІ «Про захист населення від інфекційних хвороб» (далі - Закон №1645-ІІІ), викладену у листі №1334-02 від 28 жовтня 2022 року;

- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області прийняття рішення про призначення і виплату ОСОБА_1 страхової виплати, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 39 Закону №1645-ІІІ у розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня 2021 року, згідно з механізмом передбаченим Порядком здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року №498, як матері померлого медичного працівника, смерть якого настала внаслідок інфікування гострою респіраторною хворобою СОVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 22 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року, позовні вимоги задовольнив.

На виконання рішення суду у справі № 240/30982/22 Житомирський окружний адміністративний суд 21 березня 2024 року видав два виконавчі листи.

Згодом, коли з`ясувалося, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, 12 серпня 2024 року на адресу Житомирського окружного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про заміну стягувача у справі № 240/30982/22.

Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 11 жовтня 2024 року задовольнив заяву про заміну сторони виконавчого провадження, а Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 19 травня 2025 року ухвалу суду першої інстанції залишив без змін.

2. ГУ ФУ в Житомирській області не погодилося з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій про заміну сторони виконавчого провадження і через підсистему «Електронний суд» подало касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення.

3. Верховний Суд ухвалою від 09 липня 2025 року касаційну скаргу ГУ ПФУ в Житомирській області залишив без руху та надав скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвалою від 30 липня 2025 року Верховний Суду продовжив строк залишення без руху касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2025 року, та надав додатковий строк на усунення недоробок касаційної скарги.

04 серпня 2025 року ГУ ПФУ в Житомирській області через підсистему «Електронний суд» подало заяву про усунення недоліків касаційної скарги.

4. Скаржник усунув вади (недоліки) скарги, які були встановлені ухвалою про залишення касаційної скарги без руху.

5. У касаційній скарзі скаржник описує фактичні передумови звернення до касаційного суду, зазначає нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та визначає підстави касаційного оскарження судових рішень, передбачені пунктом 1 частини четвертої та підпунктом «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а також наголошує на тому, що у ГУ ПФУ в Житомирській області існує право на касаційне оскарження судових рішень попередніх інстанцій відповідно до частини другої статті 328 КАС України, оскільки Управління оскаржує постанову апеляційного суду, винесена за результатами перегляду ухвали про заміну сторони у справі.

Предметом спору у справі є спадкування виплати, на яку отримав право спадкодавець у зв`язку зі смертю медичного працівника, що настала внаслідок його інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, як член сім`ї померлого медичного працівника, в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року, в якому помер медичний працівник.

Скаржник зазначає, що натепер бракує єдиної правозастосовної практики у правовідносинах щодо заміни померлого стягувача його правонаступником, якої б притримувалися суди першої та апеляційної інстанцій, зокрема, у спорах, які виникають із правовідносин, що регулюють правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних захворювань людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб та визначаються Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06 квітня 2000 року № 1645-ІІІ.

Фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики скаржник, серед іншого, обґрунтовує тим, що вирішення окреслених у скарзі питань в судовому порядку сприятиме формуванню сталої правозастосовної практики в правовідносинах щодо права спадкування страхових виплат, на які отримав право спадкодавець на виконання приписів Порядку здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 498, та судовим рішенням, що не набрало законної сили на момент смерті спадкодавця.

До того ж скаржник запевняє, що суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, зокрема, від 05 липня 2021 року у справі № 2-а-2691/2009, від 15 листопада у справі № 340/5543/20, відповідно до якого предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю, а оскільки такі виплати пов`язані із конкретною особою (позивачем) і її статусом, тому відповідно, подібні правовідносини не допускають правонаступництва.

6. Відповідно до частини першої статті 334 КАС України, коли нема підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

7. Аналіз доводів касаційної скарги в аспекті встановлених у судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи і наданою їм правовою оцінкою в сукупності дозволяє на стадії ухвалення рішення про можливість касаційного оскарження визнати, що касаційна скарга ГУ ПФУ в Житомирській області не містить підстав, за яких ця скарга мала б бути повернута без розгляду, чи за яких можливо ухвалити рішення про відмову у відкритті касаційного провадження. Ця скарга в необхідному обсязі має підстави для того, щоб перевірити, чи під час судового розгляду цієї справи відбулося неправильне застосування норм матеріального права до спірних правовідносин.

8. Наведені скаржником аргументи та доводи, викладені в касаційній скарзі, потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому колегія суддів проаналізувала підстави, на яких подано касаційну скаргу у цій справі, та вважає за необхідне здійснити касаційний перегляд судових рішень попередніх інстанцій у цій справі.

9. Оскільки касаційна скарга ГУ ПФУ в Житомирській області подана у строк, установлений КАС України, із дотриманням передбаченого цим Кодексом порядку, за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, а підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження нема, тому з огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 328, 331, 334, 338 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про перегляд рішення [ухвали] Житомирського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року, постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2025 року, винесених за наслідками розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії.

Витребувати із Житомирського окружного адміністративного суду справу № 240/30982/22.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Гриців

Судді С. Г. Стеценко

Л. В. Тацій