Справа № 216/7930/24
Суддя: ЧИРСЬКИЙ Г. М.
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/7930/24
провадження №2-а/216/18/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чирського Г.М.,

за участі секретаря судового засідання Смолдирева М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 3025710 від 11.09.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 у листопаді 2024 року звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що постановою інспектора 3 взводу 2 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Єлішаєва Дмитра Анатолійовича серія ЕНА № 3025710 від 11.09.2024 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП за те, що 17.07.2024 року приблизно о 11-01 год. в м. Кривий Ріг по вул. Олексія Солом`яного, 77, керуючи ТЗ, рухалася зі швидкістю 78 км/год., чим порушила встановлені обмеження швидкості в населеному пункті на 28 км/год.

Вказану постанову позивач вважає винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що підлягає скасуванню з тих підстав, що при вимірюванні швидкості автомобіля позивачки лазерний вимірювач TruCam 20/20 ТС 080356 перебував у руках патрульного поліцейського, що суперечить ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію». При цьому вібрація і тремтіння приладу, який не є вмонтованим, а перебуває в руках, може дати більшу похибку, аніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля. Крім того, контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відео фіксації (дорожній знак 5.70). В матеріалах справи відсутні будь-які докази факту вчинення адміністративного правопорушення. Позивачка також зазначає, що повідомлення про призначення розгляду справи їй надіслано не було, вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи та не була ознайомлена з винесеною постановою. Крім того, в постанові зазначена адреса місця проживання, яка не має жодного відношення до адреси місця проживання позивачки. Про винесену постанову позивачка дізналася 06.11.2024 року, коли державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника.

На підставі вищевикладеного позивач просила скасувати винесену інспектором Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченні безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3025710 від 11.09.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Бутенко М.В. від 13.11.2024 року у даній справі було відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити за правилами ст. 286 КАС України, у порядку спрощеного позовного провадження.

02.12.2024 до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача, у якому останній зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, тому повністю заперечують проти задоволення позовних вимог. Вказав, що 17.07.2024 року близько 11 год. 00 хв. у м. Кривий Ріг, вул. Олексія Солом`яного,77 під час патрулювання ІПП ОСОБА_2 був помічений транспортний засіб , який в порушення вимог п. 12.4 ПДР рухався зі швидкістю 78 км/год. Авто було зупинене. Під час підготовки до розгляду справи Чеботовою Т.В. було заявлене клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, яке ІПП ОСОБА_2 було задоволено, та вручено під підпис повідомлення про запрошення на розгляд справи 24.07.2024 на 10-00 год. Оскільки 23.07.2024 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, на адресу останньої було надіслано лист щодо повідомлення про нову дату розгляду справи на 02.08.2024 о 10-00 год. Оскільки на дату розгляду справи позивач не з`явилася, ІПП ОСОБА_2 втретє переніс розгляд справи на іншу дату. На адресу ОСОБА_1 було направлено лист щодо повідомлення про розгляд справи на 11.09.2024 року о 10-00 год. У зв`язку із неприбуттям останньої на зазначену дату ІПП ОСОБА_2 було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. Крім того, відповідач зазначає про правомірність притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, оскільки правопорушення було зафіксоване ручним вимірювачем швидкості приладом TruCam, який було застосовано та використано відповідно до чинного законодавства. Зазначає, що у відповідності до інструкції виробника приладу лазерний вимірювач швидкості «TRUCAM LTI» може використовуватися як в мобільному (з рук) так і в статичному (з триноги) положенні, тобто в першому випадку поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу, після чого прилад автоматично виконує обробку даних щодо фіксації швидкості руху та дає можливість виявити порушення в автоматичному режимі. Під час фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад автоматично здійснює фотографування транспортного засобу порушника швидкості руху транспортного засобу, а не особу самого водія і тим паче розташування будь яких дорожніх знаків або розмітки.Наданий відповідачем відеозапис з приладу містить інформацію про обставини події. Відповідач вважає, що жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано, а отже оскаржена постанова є законною, а інспектор поліції діяв на підставі та у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законам України. Тому, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно розпорядження заступника керівника апарату Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу № 327/24 від 18.12.2024 року, у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 . Рішенням Вищої ради правосуддя від 03.12.2024 року № 3509/0/15-24 з посади судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, канцелярією суду здійснено повторний автоматизований перерозподіл даної справи відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2024 року, відповідно до пункту 2.3.50. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, справу передано для розгляду судді Чирському Г.М.

Ухвалою судді від 06.01.2025 року справу прийнято до свого провадження, постановлено призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Під час судового розгляду позивачка та її представник підтримали позовні вимоги із зазначених вище підстав. В останнє судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їхню відсутність, наполягаючи на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, в своїй письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутність, підтримавши доводи, викладені у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши, докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із таких підстав.

Так, судом встановлено, що 11.09.2024 інспектором 3 взводу 2 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Єлішаєвим Дмитром Анатолійовичем винесено постанову серії ЕНА № 3025710 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої позивача ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те, що 17.07.2024 року приблизно о 11-01 год. в м. Кривий Ріг по вул. Олексія Солом`яного, 77, керуючи ТЗ, рухалася зі швидкістю 78 км/год., чим порушила встановлені обмеження швидкості в населеному пункті на 28 км/год., чим порушила вимоги п. 12.4 ПДР - порушення швидкисного режиму в населених пунктах. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем TruCam LTI20/20 ТС008356.

Не погоджуючись із постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (пункт 11 частина 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Положеннями частини 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п.1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Технічні прилади та технічні засоби, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Як зазначено в оскарженій постанові, порушення п. 12.4 ПДР встановлено інспектором за допомогою відповідного технічного засобу TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС 008356).

Суд звертає увагу на те, що у відповідності до вимог п.4 ч.2 ст.283 КУпАП, в оскаржувальній постанові міститься посилання про використання технічного засобу, яким було зафіксовано порушення, передбачене п. 12.4 ПДР, а саме міститься посилання на прилад TruCAM серійний номер TC 008356.

Також відповідачем надано свідоцтво ДП «Укрметртестстандарт» №22-01/29486, згідно якого лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM ІІ серійний номер ТС008356 пройшов повірку 21.11.2023 та відповідає вимогам технічної документації, діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год. Максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год та 1 % в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год. Свідоцтво чинне до 21.11.2024 (а.с. 27).

Згідно листа ДП «Укрметртестстандарт» №22-38/49 від 01.10.2019 лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, конструктивно створений для утримання в руці під час вимірювань. Крім основного ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM може бути встановлений на триногу для вимірювання швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.(а.с. 26).

Отже, можливість використання приладу TruCam LT1 20/20 у ручному режимі прямо передбачена свідоцтвом про повірку приладу, сертифікатом, інструкцією з експлуатації, а також самою конструкцією приладу (наявність ручки для тримання).

Отже, виміри, які здійснені патрульними поліцейськими сертифікованим лазерним вимірювачем ТruCam, вважаються достовірними до тих пір, поки вони не будуть спростовані доказами у встановленому Кодексом адміністративного судочинства України порядку.

Таким чином, суд не погоджується із доводами позивача про те, що вимірювання приладом TruCam, який не зафіксовано стаціонарно, може дати похибку внаслідок його вібрації, а ніж передбачено свідоцтвом про повірку.

В якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем було надано відеозапис з приладу TruCAM LTІ 20/20 серійний номер TC 008356.

Однак, суд не може прийняти цей відеозапис в якості належного доказу в частині, яка з достатністю свідчить про виявлені поліцейським порушення з боку водія ОСОБА_1 , оскільки тривалість відео складає лише 3 секунди, на якому зафіксована швидкість автомобілю MITSUBISHI OUTLANDER, держномерний знак НОМЕР_1 78 км/год із зазначенням часу та місця фіксації : 17.07.2024 року о 11-01 год., вулиця Олексія Соломяного, 22. Разом з тим, оскаржувальна постанова містить обставини, встановлені поліцейським щодо перевищення швидкості водієм ОСОБА_1 із зазначенням місця порушення- вулиця Олексія Соломяного, 77, яке відрізняється від зафіксованого за допомогою вимірювального приладу.

До того ж, відеозапис з портативного нагрудного відеореєстратора поліцейського суду не надано та до матеріалів справи не долучено.

Суд не погоджується з доводами позивача про обов`язкову наявність дорожнього знаку 5.70 " для фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху", на дорозі в межах населеного пункту, оскільки, вказаний дорожній знак є інформаційно-вказівним знаком. На думку суду, розміщення попереджувального знаку не є обов`язковим, адже фото-, відео фіксація здійснюється не постійно, а лише в момент наявності на відрізку дороги екіпажу патрульної поліції.

Разом з тим, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, у тому числі, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою статті 122 Кодексу. Частиною 2 зазначеної статті КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Позивачка в позові зазначила, що 23.07.2024 року звернулася до командира полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області з клопотанням, в якому прохала перенести розгляд справи, який було призначено га 10-00 год. 24.07.2024 року по вул. Олексія Солом`яного, 77 в Тернівському районі м. Кривого Рогу, та повідомити про призначені наступні час, дату та місце розгляду справи.

Однак, як зазначається позивачем у позовній заяві, та як пояснив позивач та його представник у судовому засіданні, повідомлення Полку патрульної поліції вмісті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області про розгляд справи відносно вчиненого правопорушення позивачкою не отримувалися. Крім того із долучених відповідачем до відзиву копій повідомлень, а також, оглянутим головуючим під час судового розгляду паспорта позивача вбачається, що зазначена відповідачем адреса ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), на яку, нібито, направлялися листи - виклики, не відповідає дійсній адресі реєстрації останньої згідно паспорту: АДРЕСА_2 до 03.11.2021 р. та АДРЕСА_3 після вказаної дати.

До того ж, як вбачається із наданої копії постанови серії ЕНА № 3025710 від 11.09.2024 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, адреса позивача ОСОБА_1 зазначена: АДРЕСА_4 .

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до положень частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як зазначається позивачем та представником позивача, лист Полку патрульної поліції вмісті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області яким повідомлено про новий розгляд справи на 02.08.2024 та 11.09.2024 позивачем не отримано. При цьому, відповідачем до відзиву до позовної заяви не надано доказів на підтвердження своєчасного повідомлено позивача про місце і час розгляду справи за дійсними місцями її реєстрації, про які були наявні відомості у поліцейського, який розглядав справу, а надано лише докази про відправлення листів-викликів позивачу на адреси, до яких вона не має відношення (а.с. 21, 23, 24).

Відповідно до приписів ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 №05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі №286/4145/15-а дійшов наступного висновку: факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, враховуючи, що інспекторами поліції порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також не встановлені дійсні обставини справи в частині встановлення місця скоєння порушення, тому, постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає безумовному скасуванню.

Суд звертає увагу на те, що судом не надається оцінка обставинам, щодо порушення позивачем швидкісного режиму в населеному пункті, а лише констатується порушення відповідачем процедури розгляду справи, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови

Підсумовуючи викладене, суд висновує, що позивачку незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, тому оскаржувану постанову належить скасувати, а провадження у справі закрити.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином на користь позивача підлягають стягненню, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 122, 251, 252 КУпАП, ст.ст. 19, 20, 77, 139, 205, 229, 241, 243, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченні безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3025710 від 11.09.2024 року, винесену інспектором Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Єлішаєвим Дмитром Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М.Чирський