Справа № 2а-279-2007
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 2а-279-2007

адміністративне провадження № К/990/2314/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шарапи В.М.,

суддів - Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року у складі колегії суддів: Беспалова О.О., суддів: Грибан І.О., Ключковича В.Ю. у справі за її позовом до Черкаської міської ради, Виконавчого комітету Черкаської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Черкаське міське управління земельних ресурсів, ОСОБА_2 , КП ВЖ РЕУ - 5, про визнання рішення недійсним та скасування державного акта,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила переглянути за виключними обставинами постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2007 року, скасувати її та прийняти нову постанову.

2. Соснівський районний суд м. Черкаси ухвалою від 10 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 повернув з усіма доданими документами.

Не погоджуючись з цією ухвалою суду ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою до суду.

3. Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 2 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 червня 2024 року - залишив без руху. Надав строк для усунення недоліків шляхом подання (надання) відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету.

4. Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 12 грудня 2024 року повернув скаржнику апеляційну скаргу у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

5. Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою.

5.1 Уважаючи ухвалу суду апеляційної інстанції незаконною та необґрунтованою, позивач зазначила, що 21 серпня 2024 року на адресу апеляційного суду надіслала заяву, де повідомила, що крім поштової адреси та стаціонарного телефону, інших засобів зв`язку немає.

6. Відповідачі відзив на касаційну скаргу не подали. Ухвалу про відкриття касаційного провадження від 6 березня 2025 року отримано ОСОБА_2 26 березня 2025 року, Виконавчим комітетом Черкаської міської ради 20 березня 2025 року, Черкаським міським управлінням земельних ресурсів 14 липня 2025 року, Черкаській міській раді доставлено до електронного кабінету 6 березня 2025 року о 22.50, КП ВЖ РЕУ-5 надіслано 17 березня 2025 року, проте адресат відсутній за вказаною адресою.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

7. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, у межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, виходить із такого.

8. Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

9. Відповідно до статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

10. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

11. Однак, зазначеним вимогам процесуального закону оскаржуване судове рішення не відповідає, а викладені у касаційній скарзі вимоги є обґрунтованими, з огляду на наступне.

12. Статтею 296 КАС України регламентовано вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

13. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 296 КАСУ України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

14. Згідно частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

13. Частиною шостою статті 18 КАС України встановлено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

14. Такі ж правила законодавець закріпив у ГПК України та у ЦПК України.

15. На думку Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство має бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (рішення ЄСПЛ від 24 квітня 2008 року у справі «C. G. та інші проти Болгарії», заява № 1365/07), від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України», заява № 21722/11).

З огляду на «якість закону» фізична особа (за винятком адвокатів та інших, передбачених пунктом 10 Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, осіб) під час звернення до суду має чітко розуміти, що в неї є можливість через підсистему «Електронний суд» створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи, проте реєстрація офіційної електронної адреси для фізичної особи в Єдиній судовій інформаційно телекомунікаційній системі є добровільною, а кваліфікований електронний підпис має презумпцію його відповідності власноручному підпису, тому у такому випадку звернення до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є аналогічним безпосередньому зверненню до суду.

Законодавець допускає подання фізичною особою нарівні з паперовою формою, зокрема, апеляційних скарг в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним кваліфікованим електронним підписом учасника справи та подання такого документа через підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет», або з використанням офіційної електронної адреси із засвідченням кваліфікованим електронним підписом.

Звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду.

16. Згідно з листом Державної судової адміністрації від 04 жовтня 2021 року № 15-17888/21 функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи почалося з 5 жовтня 2021 року.

Із 18 жовтня 2023 року введений в дію Закон України від 29 червня 2023 року № 3200-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЄСІТС) або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі - Закон № 3200-IX), що передбачає обов`язкову наявність електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі для учасників судового провадження (крім фізичних осіб та юридичних осіб приватної форми власності).

Тобто саме з 18 жовтня 2023 року суди застосовують до осіб, які зобов`язані, але не зареєстрували свої електронні кабінети (зокрема, адвокатів), негативні процесуальні наслідки у вигляді залишення процесуального документу без руху, його повернення або залишення без розгляду.

17. Аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що обов`язку щодо наявності реєстрації електронного кабінету у позивачки немає.

18. Електронний кабінет у позивачки відсутній, про що вона зазначила у заяві від 21 серпня 2024 року, адресованій Шостому апеляційному суду (а/с 28, т.10).

19. Апеляційний суд ухвалою від 12 грудня 2024 року повертаючи апеляційну скаргу не надав оцінку зазначеній заяві.

20. Ураховуючи наведене, доводи скаржника про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права знайшли свої підтвердження під час касаційного розгляду справи.

21. Пунктом другим частини першої статті 349 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

22. Установивши помилковість висновків судів першої та апеляційної інстанцій, касаційний суд позбавлений можливості прийняти нове судове рішення, оскільки відповідно до частини другої статті 341 КАС України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним.

23. За правилами статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

24. Ураховуючи викладене, Верховний Суд приходить до висновку, що ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню на підставі частини першої статті 353 КАС України з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року скасувати, справу направити до цього ж суду для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Головуючий суддя: В.М. Шарапа

Судді: В.М. Кравчук

О.П. Стародуб