Справа № 440/15653/24
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 440/15653/24

адміністративне провадження № К/990/29995/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О. О., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2025 у справі №440/15653/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Оіл Компані» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стандарт Оіл Компані» звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України, у якій просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: №11466573/43117559 від 23.07.2024, №11466574/43117559 від 23.07.2024, №11466575/43117559 від 23.07.2024, №11466576/43117559 від 23.07.2024, №11466577/43117559 від 23.07.2024, №11466578/43117559 від 23.07.2024, №11466579/43117559 від 23.07.2024, №11466580/43117559 від 23.07.2024, №11466581/43117559 від 23.07.2024, №11466582/43117559 від 23.07.202, №11466583/43117559 від 23.07.2024, №11466584/43117559 від 23.07.2024, №11466585/43117559 від 23.07.2024, №11466586/43117559 від 23.07.2024, №11466587/43117559 від 23.07.2024, №11466588/43117559 від 23.07.2024, №11466589/43117559 від 23.07.2024, №11466590/43117559 від 23.07.2024, №11466591/43117559 від 23.07.2024, №11466592/43117559 від 23.07.2024, №11466593/43117559 від 23.07.2024, №11466548/43117559 від 23.07.2024, №11466596/43117559 від 23.07.2024, №11466595/43117559 від 23.07.2024, №11466594/43117559 від 23.07.2024, №11466597/43117559 від 23.07.2024, №11466611/43117559 від 23.07.2024, №11466610/43117559 від 23.07.2024, №11466609/43117559 від 23.07.2024, №11466608/43117559 від 23.07.2024, №11466607/43117559 від 23.07.2024, №11466606/43117559 від 23.07.2024, №11466600/43117559 від 23.07.2024, №11466599/43117559 від 23.07.2024, №11466598/43117559 від 23.07.2024, №11466601/43117559 від 23.07.2024, №11466602/43117559 від 23.07.2024, №11466604/43117559 від 23.07.2024, №11466605/43117559 від 23.07.2024, №11466603/43117559 від 23.07.2024, №11466630/43117559 від 23.07.2024, 11466629/43117559 від 23.07.2024, №11466628/43117559 від 23.07.2024, №11466626/43117559 від 23.07.2024, №11466627/43117559 від 23.07.2024, №11466625/43117559 від 23.07.2024, №11466624/43117559 від 23.07.2024, №11466623/43117559 від 23.07.2024, №11466622/43117559 від 23.07.2024, №11466621/43117559 від 23.07.2024, №11466620/43117559 від 23.07.2024, №11466619/43117559 від 23.07.2024, №11466618/43117559 від 23.07.2024, №11466617/43117559 від 23.07.2024, №11466616/43117559 від 23.07.2024, №11466615/43117559 від 23.07.2024, №11466614/43117559 від 23.07.2024, №11466613/43117559 від 23.07.2024, №11466612/43117559 від 23.07.2024, №11466644/43117559 від 23.07.2024, №11466643/43117559 від 23.07.2024, №11466642/43117559 від 23.07.2024, №11466641/43117559 від 23.07.2024, №11466640/43117559 від 23.07.2024, №11466639/43117559 від 23.07.2024, №11466638/43117559 від 23.07.2024, №11466637/43117559 від 23.07.2024, №11466636/43117559 від 23.07.2024, №11466635/43117559 від 23.07.2024, №11466633/43117559 від 23.07.2024, №11466634/43117559 від 23.07.2024, №11466632/43117559 від 23.07.2024, №11466645/43117559 від 23.07.2024, №11466631/43117559 від 23.07.2024, №11466646/43117559 від 23.07.2024, №11466647/43117559 від 23.07.2024, №11473584/43117559 від 24.07.2024, №11473583/43117559 від 24.07.2024;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні/розрахунки коригування кількісних і вартісних показників: №6 від 04.07.2023, №7 від 05.07.2023, №8 від 07.07.2023, №9 від 07.07.2023, №10 від 12.07.2023, №11 від 14.07.2023, №77 від 21.07.2023, №78 від 21.07.2023, №79 від 25.07.2023, №140 від 17.06.2023, №141 від 22.06.2023, №18 від 18.07.2023, №19 від 18.07.2023, №20 від 19.07.2023, №21 від 28.07.2023, №22 від 28.07.2023, №23 від 28.07.2023, №24 від 28.07.2023, №25 від 28.07.2023, №14 від 04.07.2023, №15 від 04.07.2023, №13 від 07.07.2023, №1 від 07.07.2023, №2 від 07.07.2023, №3 від 07.07.2023, №5 від 07.07.2023, №26 від 18.07.2023, №27 від 18.07.2023, №28 від 18.07.2023, №29 від 18.07.2023, №30 від 18.07.2023, №31 від 18.07.2023, №32 від 18.07.2023, №33 від 18.07.2023, №34 від 18.07.2023, №35 від 18.07.2023, №36 від 18.07.2023, №37 від 18.07.2023, №38 від 18.07.2023, №39 від 18.07.2023, №40 від 19.07.2023, №41 від 19.07.2023, №42 від 19.07.2023, №43 від 19.07.2023, №44 від 19.07.2023, №45 від 19.07.2023, №46 від 19.07.2023, №47 від 19.07.2023, №48 від 19.07.2023, №49 від 19.07.2023, №50 від 19.07.2023, №51 від 19.07.2023, №52 від 19.07.2023, №53 від 19.07.2023, №54 від 19.07.2023, №55 від 19.07.2023, №56 від 19.07.2023, №57 від 19.07.2023, №58 від 19.07.2023, №59 від 27.07.2023, №60 від 27.07.2023, №61 від 27.07.2023, №62 від 27.07.2023, №63 від 27.07.2023, №64 від 27.07.2023, №65 від 27.07.2023, №66 від 27.07.2023, №67 від 27.07.2023, №68 від 27.07.2023, №69 від 27.07.2023, №70 від 27.07.2023, №71 від 27.07.2023, №73 від 27.07.2023, №72 від 28.07.2023, №74 від 28.07.2023, №75 від 28.07.2023, №35 від 01.06.2023, №68 від 29.05.2023, виписані та подані на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю «Стандарт Оіл Компані» ().

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 31.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.02.2025, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2025, позов задоволено. Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) установлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі скаржник покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Водночас касаційна скарга не містить належного обґрунтування зазначених підстав для касаційного оскарження.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права; безпосередній висновок судів попередніх інстанцій, який такому суперечить; обґрунтування подібності правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).

Крім того, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Суд звертає увагу скаржника, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не можна визнати як подібність правовідносин.

Водночас у поданій касаційній скарзі скаржником зроблено вказівку на постанови Верховного Суду без належного обґрунтування подібності правовідносин із загальним посиланням на ухвалення судами рішень з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Подана касаційна скарга фактично містить лише виклад обставин справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Верховний Суд також звертає увагу на те, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту пункту 1 частини другої статті 353 КАС України, прийнятність доводів про ненадання оцінки усім доказам у справі можливе виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу, яких у касаційній скарзі не викладено.

Відсутність у касаційній скарзі належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, які передбачені пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 КАС України, унеможливлюють перевірку такої умови.

Доводи касаційної скарги зводяться до опису встановлених судами у цій справі обставин справи, цитати нормативних актів, однак без зазначення в чому саме полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та/або порушення норм процесуального права.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Інші доводи скаржника зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування судами обставин саме по цій справі, що виключає можливість їх перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.

Також, суд звертає увагу на те, що за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У поданій касаційній скарзі скаржник зазначає, що справа становити суспільний інтерес та має виняткове значення, однак при цьому, скаржником не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її виняткового значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору. Допустимість відкриття касаційного провадження, якщо справа становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для скаржника, зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики. Йдеться про реалізацію принципів верховенства права та правової визначеності, рівності перед законом і судом з метою гарантування розумної передбачуваності судового рішення.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -

постановив:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2025 у справі № 440/15653/24 повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Шишов