Справа № 743/1044/25
Суддя: Кравчук М. В.
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1044/25
Провадження № 2-а/743/18/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Марченко А. В.

представника позивача Козак О. О., відповідача ОСОБА_1 , перекладача Мачихіної Т. Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в селищі Ріпки справу за позовом управління Державної міграційної служби України в Житомирській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення строком на шість місяців, -

В С Т А Н О В И В:

06.08.2025 р. управління Державної міграційної служби України в Житомирській області звернулось з позовом до суду до ОСОБА_1 , громадянина Російської Федерації, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення строком на шість місяців.

Справа передана головуючому судді 07.08.2025 р.

Позовна заява обґрунтована тим, що 23.05.2025 р. до Житомирського відділу у м. Житомирі УДМС у Житомирській області у супроводі працівників поліції прибув громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інформація щодо перетину державного кордону України ОСОБА_1 у позивача відсутня. Водночас, згідно з відміткою, наявною у паспорті громадянина Російської Федерації, останній прибув в Україну 01.03.2014 р. через ПП Виступовичі. 25.10.2019 р. Пулинським районним сектором УДМС у Житомирській області громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП, у зв`язку з порушенням строку перебування в Україні, та накладено адміністративне стягнення. Цього ж дня Пулинським районним сектором УДМС в Житомирській області прийнято рішення № 3 про примусове повернення відповідача із зобов`язанням покинути територію України до 25.11.2019 р. та встановленням заборони в`їзду на територію України терміном на 3 роки до 25.11.2022 р. У визначений строк відповідач не вчинив дій, визначених у рішенні.

На час в`їзду відповідача на територію України діяла Угода між Урядом України і урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації, яка втратила чинність 01.07.2022 р.

Ухвалами Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07.08.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до судового розгляду; постановлено про розгляд справи в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 07.08.2025 р. представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові.

Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував та пояснив, що багато років проживає на території України, на даний час не працює, так як має захворювання хребта. Живе за рахунок гуманітарної допомоги та допомоги від церкви. Проживає у друзів, родичів на території обох держав не має. Повертатися до країни походження наміру не має. Офіційно до уповноважених органів про надання статусу біженця не звертався. З документів, що підтверджують його особу, має лише паспорт громадянина РФ, строк дії якого закінчився. Документи, що дають право на виїзд з України, відсутні. У 2019 році не покинув територію України так як не мав на це коштів.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне.

25.10.2019 р. УДМС у Житомирській області відносно відповідача прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни та зобов`язано залишити територію України не пізніше 25.11.2019 р. із забороною в`їзду протягом трьох років. Відповідач територію України не покидав.

23.05.2025 р. Житомирським відділом у м. Житомирі Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП та прийнято рішення про примусове видворення з України.

04.08.2025 р. відповідача поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Вказані обставини не заперечуються жодною зі сторін у справі, а тому в силу вимог ч. 1 ст. 78 КАС України суд не посилається на докази, на підставі яких ним встановлені відповідні обставини.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. № 3773-VI (далі - Закон) іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

За положеннями ч. 8 ст. 26 Закону примусове повернення не застосовується до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).

За положеннями ч. 1 ст. 289 КАС України підставами для звернення з відповідним позовом є, в тому числі, відсутність в іноземця, стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, а також підстава вважати, що особа ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення.

Судом у судовому засіданні достеменно з`ясовано, що відповідач документа, що дає йому право виїзду за межі України, не має. Намір покинути територію України відсутній.

При цьому, судом також у судовому засіданні неодноразово з`ясовано позицію відповідача, яка полягає у відсутності заперечень щодо задоволення позовних вимог.

Відтак заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Питання розподілу судових витрат вирішенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 78, 229, 246, 271, 289, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов управління Державної міграційної служби України в Житомирській області задовольнити повністю.

Затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 (шість) місяців громадянина Російської Федерації, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду (місцезнаходження: 00016, місто Київ, вулиця Князів Острозьких, 8, корпус 30).

Суддя М. В. Кравчук