Справа № 520/12304/25
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 р. № 520/12304/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатоцільова фірма "МІРА" про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути кошти з Товариства з обмеженою відповідальністю Багатоцільова фірма «МІРА» з усіх відкритих розрахункових рахунків та за рахунок готівки, у розмірі 4572,81 гривень в рахунок погашення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Товариство з обмеженою відповідальністю Багатоцільова фірма «МІРА» має податковий борг в загальній сумі 4572,81 гривень (штрафна санкція), який виник у результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а саме: по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 2561,22 гривень (штрафна санкція), згідно податкового повідомлення-рішення № 18040/0412 вiд 09.04.2024 та по податку на прибуток приватних підприємств у загальній сумі 2011,59 гривень (штрафна санкція), згідно податкового повідомлення-рішення № 22928/0412 вiд 29.04.2024. У зв`язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання у встановлені, контролюючим органом направлено відповідачу податкову вимогу від 20.06.2024 № 0-2040, яка вважається врученою. Враховуючи, що вимога не оскаржувалась відповідачем ані всудовому, ані в адміністративному порядку, сума боргу є узгодженою та підлягає стягненню.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необгрутнованим та такими, що не підлягають задоволенню. По перше, позов не відповідає передбаченим встановленим статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства вимогам, оскільки позивачем не вказано про наявність або відсутність у відповідача електронного кабінету. По друге, позовна заява підписана Козловою П.Г., яка діє на підставі довіреносі від 05.03.2025 в порядку передоручення Селезень В.В., проте вказана довіреність нотаріально не посвідчена, таким чином, позов підписано особою, яка не має права підпису. Також, відповідач зазначив, що податкові повідомлення-рішення, на яких ґрунтується позовна заява, прийняті з грубим порушенням пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України, оскільки розмір штрафної санкції за несвоєчасне або за неподання податкової звітності вперше складає 340,00 грн, а не 1020,00 грн (як за повторне порушення). Крім того, грошове зобов`язання не є узгодженим, оскільки податкові повідомлення-рішення № 18040/0412 вiд 09.04.2024 та № 22928/0412 вiд 29.04.2024 не отримувались відповідачем ні поштою, ні через електронний кабінет. Також, відповідач зазначив, що камеральні перевірки, на підставі яких винесено вищевказані податкові повідомлення-рішення проведено з грубим порушенням строків, передбачених абзацом першим пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України, оскільки період, який перевірявся 2021-2022 роки, а перевірка проведена у 2024 році. Відповідач зазначив, що підприємство знаходиться у Харківській області, Дергачівский район, село Подвірки, а територія Солоницівської селищної територіальної громади, до якої віднеситься село Подвірки, наказов Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2024 № 376 віднесена до переліку територія, на яких ведуться (велися) бойові дії. Враховуючи вказану ситуацію, підприємство тимчасово зупинило виробничу діяльність, а головний бухгалтер, до посадових обов`язків якого віднесено зокрема ведення податкового обліку та подання звітності, з березня 2022 року перебуває за межами м. Харків, а з липня 2022 року за межами України. Внаслідок цього у підприємства відсутня можливість своєчасно виконати свій обов`язок щодо дотримання термінів подання податкової звітності. Таким чином, застосування до відповідача штрафних санкцій в квітні 2024 року, виходячи із розміру штрафу 1020 грн за несвоєчасне подання податкової звітності або за кожне таке неподання податкових декларацій суперечить вимогам підпункту 69.1 пункту 69 підрозділуХХ Податкового кодексу України. У зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, відповідно до яких заперечив проти обставин, викладених у відзиві, наголошував на наявносі податкового боргу у відповідача та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача надав до суду додаткові письмові пояснення, зазначив, що аргументи наведені позивачем є незаконними а не заслуговують на увагу, тому просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до підпунктів 19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.34, 19-1.1.45 пункт 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.

Згідно з підпунктами 20.1.18 та 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатоцільова фірма "МІРА" є юридичною особою. Основним видом діяльності суб`єкта підприємницької діяльності є виробництво інших кранів і клапанів (код КВЕД 28.14).

Судом встановлено, Товариство з обмеженою відповідальністю "Багатоцільова фірма "МІРА" перебуває на податковому обліку в Головного управління ДПС у Харківській області.

Контролюючим органом на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст 20 розділу І, п. 75.1 ст. 75 розділу ІІ Податкового кодексу України, було проведено камеральну перевірку, щодо неподання/несвоєчасне подання податкової звітності.

За наслідками перевірки контролюючим органом складено акт №7584/20-40-04-12-02/21188746 від 04.03.2024 з питань несвоєчасного подання податкової звітності з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2022 року.

Висновками акту №7584/20-40-04-12-02/21188746 від 04.03.2024 встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Багатоцільова фірма "МІРА" пудпункту 49.18.1 пункту 49.18 статті 49 розділу ІІ, пунтку 203.1 статті 203 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010, а саме несвоєчасне подання податкової декларації з податку на додану вартість жовтень 2022 року від 31.01.2023 № , за листопад 2022 року від 31.01.2023 № , за грудень 2022 року від 20.02.2023 № .

Вказаний акт було направлено на податкову адресу відповідача, а вручено останньому 20.03.2024, що підтверджується корінцем поштового відправлення № 675.

На підставі висновків, викладених в акті №7584/20-40-04-12-02/21188746 від 04.03.2024, контролюючим органом складено податкове повідомлення-рішеня про застосування фінансових санкцій №18040/0412 від 09.04.2024, яким зобов`язано відповідача сплатити штраф у розмрірі 3060,00 грн.

Із розрахунку фінансової санкції вбачається, що за несвоєчасне подання податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2022 року від 31.01.2023 № , термін подання 21.11.2022, фактично подана 31.01.2023, фінансова санкція на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн; за несвоєчасне подання податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2022 року від 31.01.2023 № , темірн подання 20.12.2022, фактично подана 31.01.2023, фінансова санкція на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн; за несвоєчасне подання податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2022 року від 20.02.2023 № темірн подання 20.01.2023, фактично подана 20.02.2023, фінансова санкція на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн.

Податкове повідомлення рішення направлено контролюючим органом на юридичну адресу відповідача, у порядку визначеному статтею 42 Податкового кодексу України, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, проте на адресу відправника повернувся конверт з вкладенням з відміткою про неможливість вручення у зв`язку із «закінченням терміну зберігання поштового відправлення».

Також, контролюючим органом на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст 20 розділу І, п. 75.1 ст. 75 розділу ІІ Податкового кодексу України, було проведено камеральну перевірку, щодо неподання/несвоєчасне подання податкової звітності.

За наслідками перевірки контролюючим органом складено акт №11091/20-40-04-12-02/21188746 від 21.03.2024 з питань несвоєчасного подання податкової звітності з податку на прибуток.

Висновками акту №11091/20-40-04-12-02/21188746 від 21.03.2024 встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Багатоцільова фірма "МІРА" пудпункту 49.18.3 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України від 02.12.2010, а саме несвоєчасне подання податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2021 рік за 2022 рік.

Вказаний акт було направлено на податкову адресу відповідача, та на адресу відправника повернувся конверт з вкладенням з відміткою про неможливість вручення у зв`язку із «закінченням терміну зберігання поштового відправлення».

На підставі висновків, викладених в акті №11091/20-40-04-12-02/21188746 від 21.03.2024, контролюючим органом складено податкове повідомлення-рішеня про застосування фінансових санкцій №22928/0412 від 29.04.2024, яким зобов`язано відповідача сплатити штраф за платежем податок на прибуток підприємств у розмрірі 2040,00 грн.

Із розрахунку фінансової санкції вбачається, що за несвоєчасне подання податкової декларації з податку на прибуток 2021 року № , термін подання 20.07.2022, фактично подана 15.06.2023, фінансова санкція на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн; за несвоєчасне подання податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік № , темірн подання 01.03.2023, фактично подана 15.06.2023, фінансова санкція на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн.

Податкове повідомлення рішення №22928/0412 від 29.04.2024 направлено контролюючим органом на юридичну адресу відповідача, у порядку визначеному статтею 42 Податкового кодексу України, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, проте на адресу відправника повернувся конверт з вкладенням з відміткою про неможливість вручення у зв`язку із «закінченням терміну зберігання поштового відправлення».

У зв`язку з несплатою узгодженої суми грошового зобов`язання у встановлені строки, відповідно до п.п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, контролюючим органом сформовано податкову вимогу від 20.06.2024 №07-2040, яка направлена на податкову адресу відповідача у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України та на адресу відправника повернувся конверт з вкладенням з відміткою про неможливість вручення у зв`язку із «закінченням терміну зберігання поштового відправлення».

З моменту направлення податкової вимоги податковий борг платника податків не переривався, вказана податкова у судовому порядку не оскаржувалась та є чинною.

Дана податкова вимога не є скасованою, зміненою або відкликаною, не втратила своєї юридичної сили, що підтверджується листом Головного управління ДПС у Харківській області від 28.04.2025 № 9193/5/20-40-13-05-15.

Сума податкового боргу обліковується в інтегрованій картці платника за відповідним платежем.

Відповідно до інтегрованої картки, станом на дату звернення до суду Товариство з обмеженою відповідальністю Багатоцільова фірма «МІРА» має податковий борг в сумі 4572,81 грн, який складається грошових зобов`язань, а саме:

1. По податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у загальній сумі 2561,22 гривень (штрафна санкція), згідно податкового повідомлення-рішення № 18040/0412 вiд 09.04.2024 за яким нараховано 3060,00 гривень, сплачено 498,78 гривень, до стягнення 2 561,22 гривень (штрафна санкція);

2. По податку на прибуток приватних підприємств у загальній сумі 2011,59 гривень (штрафна санкція), згідно податкового повідомлення-рішення № 22928/0412 вiд 29.04.2024 за яким нараховано 2040,00 гривень, сплачено 28,41 гривень, до стягнення 2011,59 гривень (штрафна санкція).

Згідно зі ст. 58 Податкового кодексу України контролюючі органи реалізують такі повноваження шляхом надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення. Строки сплати сум податкового зобов`язання встановлені ст. 57 Податкового кодексу України та складають 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, а у випадку оскарження - за днем узгодження.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на те, що борг є неузгодженим, оскільки податкові повідомлення-рішення № 18040/0412 вiд 09.04.2024 та № 22928/0412 вiд 29.04.2024, акти камеральної перевірки не отримувались відповідачем ані поштою, ані через електронний кабінет, виходячи із наступного.

Приписами статті 42 Податкового кодексу України встановлено порядок листування платників податків та контролюючих органів, яким серед іншого передбачено, що:

- п. 42.1. податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті;

- п. 42.2. документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику);

- п. 42.5. у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 23.05.2022 у справі №810/3116/18 зазначено, що відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Судом також зазначено, що постійне неотримання поштової кореспонденції, яка направляється контролюючим органом на адресу платника податків, є зловживанням останнім правом платника податків бути повідомленим контролюючим органом щодо прийнятих стосовно нього рішень.

Водночас, у постановах від 09.10.2018 у справі №820/1864/17, від 23.09.2021 у справі №640/8096/19, від 04.05.2020 у справі №826/11455/15, від 04.08.2023 у справі №120/7318/21 Верховний Суд зазначив про те, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, а у разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Доказів того, що відповідач подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет до суду не надано.

Суд зазначає, що матеріали справи містять докази направлення на податкову адресу відповідача - 62371, Харківська обл., Дергачівський р-н, с. Подвірки, вул. Свердлова, буд. 45-Г поштової кореспонденціі, а саме: актів камеральних перевірок, податкових повідомлень-рішень та вимоги про сплату боргу.

Із матеріалів справи вбачається, що акт №7584/20-40-04-12-02/21188746 від 04.03.2024 вручено відповідачу 20.03.2024, що підтверджується корінцем поштового відправлення № 675.

Отже, податкові повідомлення-рішення, відповідно до яких визначено суму зобов`язань відповідача, та податкова вимога є узгодженими, в адміністративному та судовому порядку не скасовані, а відтак сума зобов`язань підлягає сплаті відповідачем.

Суд також звертає увагу, що відповідачем взагалі не оскаржувались податкові повідомлення-рішення № 18040/0412 вiд 09.04.2024 та № 22928/0412 вiд 29.04.2024 та вимога про сплату боргу.

Щодо посилань відповідача на те, що камеральні перевірки, на підставі яких винесено вищевказані податкові повідомлення-рішення проведено з грубим порушенням строків, передбачених абзацом першим пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України, оскільки період, який перевірявся 2021-2022 роки, а перевірка проведена у 2024 році, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Як визначено у підпункті 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також можуть бути, зокрема: 3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з пунктом 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Відповідно до пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Інших обмежень чи заборон на проведення камеральних перевірок положення ПК України не містять.

У пункті 102.1 статті 102 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки відповідно до статей 39 і 39-2, застосування вимог пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Отже предметом камеральної перевірки може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, яка здійснюється виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах податкового органу, а тому, з урахуванням положень статті 102 ПК України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом.

Обгрунтовуючи відзив на позовну заяву, відповідач зазначає, що податкові повідомлення-рішення № 18040/0412 вiд 09.04.2024 та № 22928/0412 вiд 29.04.2024 прийняті з грубим порушенням пункту 120.1 статті 120 Податкового кодексу України, оскільки розмір штрафної санкції за несвоєчасне подання податкової звітності вперше складає 340,00 грн, а не 1020,00 грн (як за повторне порушення).

З приводу вищевикладеного суд зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

В силу обов`язків, закріплених у ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За унормуванням п. 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до вимог статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України).

Податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку (п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України).

Основною функцією контролюючих органів є податковий контроль, який в п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України визначений як система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способи здійснення податкового контролю визначені в п. 62.1 ст. 62 Податкового кодексу України, серед яких проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (пп. 62.1.3 п.62.1 ст. 62 Податкового кодексу України).

Підпунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку про те, що камеральна перевірка є одним із видів податкових перевірок, встановлених п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, та є способом здійснення контрольної функції.

Так, відповідач під час здійснення функції податкового контролю, на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 розділу І, у порядку, встановленому п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 та ст. 76 глави 8 розділу II Податкового Кодексу України проведено камеральну перевірку щодо неподання/несвоєчасне подання податкової звітності з податку на додану вартість за жовтень-грудень 2022 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатоцільова фірма "МІРА".

За несвоєчасне подання податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2022 року від 31.01.2023 № , термін подання 21.11.2022, фактично подана 31.01.2023, застосована фінансова санкція на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн; за несвоєчасне подання податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2022 року від 31.01.2023 № , темірн подання 20.12.2022, фактично подана 31.01.2023, застосована фінансова санкція на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн; за несвоєчасне подання податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2022 року від 20.02.2023 № темірн подання 20.01.2023, фактично подана 20.02.2023, застосована фінансова санкція на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн.

Також, контролюючим органом на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст 20 розділу І, п. 75.1 ст. 75 розділу ІІ Податкового кодексу України, було проведено камеральну перевірку, щодо неподання/несвоєчасне подання податкової звітності з податку на прибуток з податку на прибуток за 2021 та 2022 роки Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатоцільова фірма "МІРА".

За несвоєчасне подання податкової декларації з податку на прибуток 2021 року № , термін подання 20.07.2022, фактично подана 15.06.2023, застосована фінансова санкція на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн; за несвоєчасне подання податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік № , темірн подання 01.03.2023, фактично подана 15.06.2023, застосована фінансова санкція на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України у розмірі 1020,00 грн.

Відповідно до п. 202.1 ст. 202 Податкового кодексу України звітним (податковим) періодом для податку на додану вартість є один календарний місяць.

Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 49.20 ст. 49 Податкового кодексу України, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строкувважається операційний день, що настає за вихідним або святковим днем.

Законом України від 12.05.2022 №2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» встановлено строки подання податкової звітності з податку на додану вартість, а саме: за звітний період березень 2022 року до 20 липня 2022 року, за звітний період квітень 2022 року до 20 липня 2022 року, за звітний період травень 2022 року до 20 липня 2022 року, за звітний період червень 2022 року до 20 липня 2022 року (згідно з абзацом восьмим підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Кодексу платники, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання обов`язку щодо подання звітності, за умови подання такої звітності до контролюючого органу не пізніше 20.07.2022. Отже, штрафні санкції, встановлені пунктом 120.1 статті 120 Кодексу, застосовуються до платників у разі неподання або подання податкової звітності після 20.07.2022).

За результатами камеральної перевірки встановлено порушення позивачем податкового законодавства.

Дані камеральних перевірок свідчать про несвоєчасне подання платником податків Товариством з обмеженою відповідальністю "Багатоцільова фірма "МІРА" податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень 2022 року від 31.01.2023 № , термін подання 21.11.2022, фактично подана 31.01.2023, податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2022 року від 31.01.2023 № , темірн подання 20.12.2022, фактично подана 31.01.2023, податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2022 року від 20.02.2023 № темірн подання 20.01.2023, фактично подана 20.02.2023, податкової декларації з податку на прибуток 2021 року № , термін подання 20.07.2022, фактично подана 15.06.2023, податкової декларації з податку на прибуток за 2023 рік № , темірн подання 01.03.2023, фактично подана 15.06.2023.

Відповідно до п. 109.2 ст. 109 Податкового кодексу України порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену Податковим кодексом України та іншими законами України.

На підставі висновків, викладених в акті №7584/20-40-04-12-02/21188746 від 04.03.2024, контролюючим органом складено податкове повідомлення-рішеня про застосування фінансових санкцій №18040/0412 від 09.04.2024, яким позивачу відповідно до п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України, за порушення порушення п.п. 49.18.1 (49.18.2) п.49.18 ст.49 розділу ІІ, п.203.1 ст.203 розділу V ПКУ, застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в розмірі 3060,00 грн за несвоєчасне подання податкових декларацій з податку на додану вартість.

В свою чергу на підставі висновків, викладених в акті №11091/20-40-04-12-02/21188746 від 21.03.2024, контролюючим органом складено податкове повідомлення-рішеня про застосування фінансових санкцій №22928/0412 від 29.04.2024, яким позивачу відповідно до п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України, за порушення порушення п.п. 49.18.1 (49.18.2) п.49.18 ст.49 розділу ІІ, п.203.1 ст.203 розділу V ПКУ, застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в розмірі 2040,00 грн за несвоєчасне подання податкових декларацій з податку на прибуток.

Відповідальність за неподання або несвоєчасне подання податкової звітності передбачено п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України, зокрема, неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено ПКУ, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340,00 грн за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020,00 грн. за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Отже, штрафна санкція у розмірі 1020,00 грн. застосовується виключно у разі неподання або несвоєчасного подання податкової декларації платником податку, до якого протягом року вже було застосовано штрафні санкції за таке порушення.

Факт несвоєчасного подання декларацій відповідачем не заперечується.

Спірним у даній справі є питання правомірності застосування до позивача штрафних санкцій у розмірі 1020,00 грн за кожне порушення, що в сумі за жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року становить 3060,00 грн (1020,00 х 3 міс) та за звітності за 2021 та за 2022 роки становит 2040,00 грн (1020,00 х 2 роки).

При цьому, відповідач зазначає, що до проведення камеральної перевірки штрафні санкції у розмірі 340,00 грн до нього застосовані не були, а тому підстави для застосування штрафних санкцій з урахуванням повторності відсутні.

Суд частково погоджується із вказаним твердженням відповідача, виходячи із наступного.

Так, дійсно за встановленими актом камеральної перевірки №7584/20-40-04-12-02/21188746 від 04.03.2024, порушеннями до відповідача застовосано фінансові санкції у розмірі 1020,00 грн за кожне порушення, що в сумі за жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року становить 3060,00 грн.

Поряд із тим, доказів того, що вказані порушення є повторними або доказів застосування до відповідача штрафних санкції у розмірі 340,00 грн контролюючим органом до суду не надано.

Крім того, у відповіді на відзив, позивач взагалі не дає заперечень вказаним твердженням відповідача, лише наголошує на тому, що податкові повідомлення-ршення не є предметом розгляду справи.

Тобто, контролюючий орган не надав до суду доказів законності застосування до відповідача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1020,00 грн за кожне порушення, що в сумі за жовтень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року становить 3060,00 грн.

Поряд із тим, штрафні санкції за податковим повідомленням-рішеням №22928/0412 від 29.04.2024, яким зобов`язано відповідача сплатити штраф за платежем податок на прибуток підприємств у розмрірі 2040,00 грн є законними, оскільки 09.04.2024 (дата застосування штрафу за першим податковим повідомленням-рішенням) до 29.04.2024 (дата винесення податкового повідомлення-рішення №22928/0412 про застосування штрафних санкцій у сумі 2040,00 грн) 1 рік не минув.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що штрафна санкція за податковим повідомленням-рішенням № 18040/0412 вiд 09.04.2024, розрахована контролючим органом неправомірно та з порушенням п.120.1 статті 120 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим, вказане податкове повідомлення рішення не можу бути підставою для стягнення податкового боргу.

Поряд із тим, штрафні санкції у розмірі 2011,59 грн (з урахуванням часткової сплати), за податковим повідомленням-рішенням від 29.04.2024 №22928/0412 (про застосування штрафних санкцій у сумі 2040,00 грн) підлягають стягненню.

Щодо посилань відповідача як на підставу для відмови у задоволенні позову не зазначення позивачем про наявність або відсутність у відповідача електронного кабінету, суд зазначає наступне.

У спірному випадку не зазначення позивачем у позовній заяві відомостей про наявність чи відсутність електронного кабінету не можуть бути підставою для залишення позовної заяви без руху чи повернення позову, оскільки питання щодо відкриття провадження в справі на підставі наданих позивачем позовної заяви і доданих до неї доказів було можливим.

Верховний Суд неодноразово вказував, що застосовуючи процесуальні норми суди мають керуватися принципом розумності, відповідно до якого застосування цих норм має бути спрямованим на досягнення легітимної мети, уникаючи надмірного формалізму, що може порушувати право особи на доступ до суду.

Вищевказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.03.2023 у справі №580/5209/22.

Також, Верховний Суду у постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 звернув увагу на те, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що наведені вище підстави про не зазначення позивачем відомостей про наявність у відповідача електронного кабінету, при тому, що позивачем дотримано всіх інших вимог, передбачених Кодексом адміністративного судочинства та зазначено зареєстровану юридичну адресу відповідача, надано до суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у підтвердження вказаної адреси, були би надмірним формалізном для залишення позовної заяви без руху та не відкриття провадження.

Щодо посилань відповідача щодо того, що позовна заява підписана Козловою П.Г., яка діє на підставі довіреносі від 05.03.2025 в порядку передоручення Селезень В.В., проте вказана довіреність нотаріально не посвідчена, таким чином, позов підписано особою, яка не має права підпису, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Вказана норма не передбачає залишення позову без руху у разі якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Згідно з частиною першою статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Частиною другою статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Частиною сьомою статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо; прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Таким чином, до Єдиного державного реєстру включається інформація щодо осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, та дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи. Водночас у законодавстві відсутня вимога щодо необхідності внесення до Єдиного державного реєстру переліку усіх повноважень таких осіб, які вони можуть вчиняти від імені юридичної особи.

Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (частина 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Козлова Поліна Геннадіївна уповноважений діяти від імені, зокрема Головного управління ДПС у Харківській області області в судах України без окремого доручення.

Отже, твердження відповідача, що позов підписано не уповноваженою на те особою є помилковим та не приймаються судом до уваги.

Щодо посилань відповідача на порушення контролючим органом вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділуХХ Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.

Надаючи оцінку наведеним доводам, суд звертає увагу на те, що 18 березня 2020 року набрав чинності Закон України від 17 березня 2020 року № 533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 533-IX).

У зв`язку з набранням чинності Законом № 533-ІХ (з урахуванням змін, внесених Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та Законом України від 13 травня 2020 року № 591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)») підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 52-1 такого змісту:

«За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за:

порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії;

відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу;

порушення вимог законодавства в частині:

обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального, спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;

здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку;

порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню».

Пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України містив чітку вказівку на темпоральний критерій незастосування штрафних санкцій за вчинені відповідні порушення: з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Законодавець шляхом внесення змін до Податкового кодексу України запровадив мораторій на застосування штрафних санкцій, у тому числі за порушення граничних термінів подання або неподання звіту про контрольовані операції та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній у відповідний період.

Необхідно зазначити, що карантин Кабінет Міністрів України установив на підставі постанови від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року.

Постановою від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Кабінет Міністрів України відмінив з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу Російської Федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада України прийняла Закон України від 03 березня 2022 року № 2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», який набрав чинності 07 березня 2022 року (далі - Закон № 2118-IX).

Законом № 2118-IX підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Підпунктами 69.1, 69.9 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України визначено, що у випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Законом України від 24 березня 2022 року № 2142-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» внесено зміни у підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, а саме слова «трьох місяців» замінено словами «шести місяців».

В подальшому Верховна Рада України прийняла Закон України від 12 травня 2022 року № 2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» (далі - Закон № 2260-IX).

У зв`язку із набранням чинності 27 травня 2022 року Законом № 2260-IX підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України викладено у такій редакції:

«У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику».

Відтак, з набранням чинності Законом № 2260-IX передбачене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків свого обов`язку.

Закон № 2260-IX підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнив положеннями, відповідно до яких у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників податків застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, передбачених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. При цьому вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не застосовуються.

Отже, з 27 травня 2022 року припинили застосовуватися положення законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії карантину, які поширювалися на правовідносини, що врегульовувались пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

При цьому платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, зокрема, щодо подання звітності, у тому числі передбаченої пунктом 46.2 статті 46 Кодексу, за звітні (податкові) періоди - 2021 рік (для звітності, що подається за річний звітний (податковий) період), граничний термін подання якої припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до 01 червня 2022 року, перший квартал 2022 року (для звітності, що подається за квартальний звітний (податковий) період) та звітні за лютий - травень 2022 року (для звітності, що подається за місячний звітний (податковий) період), за умови подання такої звітності до контролюючого органу не пізніше 20 липня 2022 року.

Крім цього, підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено, що у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 (далі - Порядок № 225).

Згідно з пунктом 3 розділу II Порядку № 225 у разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості (крім виконання обов`язку щодо реєстрації акцизних накладних та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо) разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків-юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків-фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу.

Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку № 225 заява платника податків у довільній формі та відповідні документи (копії документів) розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання, з можливістю продовження терміну розгляду з урахуванням строку, передбаченого для направлення попереднього рішення. Платники податків надають документ чи кілька документів (копію документа чи документів), інформацію, що можуть бути використані для підтвердження неможливості виконання ними своїх податкових обов`язків.

Так, суд зазначає, що у матеріалах справи міститься наказ № 149ВК по Товариству з обмеженою відповідальністю Багатоцільова фірма «МІРА» від 25.02.2022 про призупинення фінансово-господарської діяльності підприємства.

Поряд із тим, доказів що Товариство з обмеженою відповідальністю Багатоцільова фірма «МІРА» зверталось до контролюючого органу із відповідною заявою про відсутність можливості виконати податковий обов`язок відповідачем до суду не надано.

Лише наказу по підприємству про призупинення фінансово-господарської діяльності не достатньо, оскільки вказаний наказ є внутрішнім документом товариства і контролюючому органу не може бути відомо про зупинення господарської діяльності відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю Багатоцільова фірма «МІРА» не звільнено від податкового обов`язку щодо податкової звітності, а як наслідок і від відповідальності за неподання або несвоєчасне подання звітності.

Вказана позиція узгоджується із сталою практикою Верховного суду, вікладену зокрема у постанові від 18.07.2025 по справі №280/3663/24.

Згідно з частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з приписами статті 36 Податкового кодексу України обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи, визнається податковим обов`язком, відповідальність за невиконання якого несе платник податків.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Отже, позивачем у передбачений законом спосіб заявлені позовні вимоги на погашення наявної суми податкового боргу відповідача шляхом стягнення його до відповідного бюджету.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, до яких належить стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки, позивачем надано до суду документи, які підтверджують несплачену відповідачем суму податкового боргу у розмірі 2011,59 грн за податковим повідомленням рішенням № 22928/0412 вiд 29.04.2024, а відповідач не надав суду доказів погашення вищевказаної суми податкового боргу, тому суд приходить до висновку щодо правомірності вимог Головного управління ДПС у Харківській області у вказаній частині, у зв`язку із чим, позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, 46, м. Харків, 61057, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатоцільова фірма "МІРА" (вул. Свердлова, буд. 45-Г, с. Подвірки, Дергачівський р-н, Харківська обл., 62371, ) про стягнення податкового боргу задовольнити частково.

Стягнути кошти з Товариства з обмеженою відповідальністю "Багатоцільова фірма "МІРА" (вул. Свердлова, буд. 45-Г, с. Подвірки, Дергачівський р-н, Харківська обл., 62371, ) з усіх відкритих розрахункових рахунків та за рахунок готівки, у розмірі 2011 (дві тисячі одинадцять) 59 коп. гривень в рахунок погашення податкового боргу за податковим повідомленням рішенням № 22928/0412 вiд 29.04.2024.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ольга ГОРШКОВА