Справа № 303/5970/25
Суддя: Кость В. В.
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Мукачево Справа №303/5970/25

2-а/303/77/25

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Гангур О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 )

до відповідача громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )

про продовження строку затримання іноземця,

За участю:

представника позивача Соколовської Ю.О.;

відповідача - ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 );

представника відповідача Чернілевської К.Г.;

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , про продовження строку затримання іноземця до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про необхідність продовження строку затримання відповідача, до прийняття остаточного рішення за заявою відповідача про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, в межах періоду, визначеного абзацом першим частини четвертної статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За таких обставин, позивач просить суд продовжити строк затримання відповідача на 4 місяці, а саме до 20.12.2025.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з обов`язковою участю сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 11 год. 20 хв. 05.08.2025 року.

У судовому засіданні 05.08.2025 року відповідач заявив клопотання про відкладення розгляду справи, з метою забезпечення його права на правничу допомогу, яке протокольною ухвалою суду задоволено, судове засідання відкладено на 07 серпня 2025 року

05.08.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Чернілевської К.Г. надійшов відзив на позовну заяву.

Представник позивача, прийнявши участь у судовому розгляді справи, просила позов задоволити, посилаючись на його обґрунтованість поданими суду доказами.

Відповідач не висловив своєї позиції відносно заявленої позовної вимоги, натомість його представник у відзиві на позов та в судовому засіданні заперечила можливість задоволення позову.

За доводами представника ОСОБА_1 , рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.03.2025 у справі №303/8381/24 визнано протиправним та скасовано рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.06.2024 року про примусове видворення громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за межі території України. Зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2025.

Таким чином, сам факт затримання відповідача та поміщення до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - «ПТПІ») відбувся на підставі «незаконного рішення про видворення», що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для перебування відповідача в ПТПІ, оскільки всі подальші рішення щодо продовження строку затримання відповідача приймались з урахуванням наявності рішення про видворення, однак таке рішення фактично є відсутнім, оскільки протиправність такого судового акта встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Заслухавши доводи учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд констатує наступне.

20.06.2024 в напрямку 203 прикордонного знаку, на околиці населеного пункту Дийда (територія Великобийганської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області), в межах прикордонної смуги, на відстані близько 30 метрів до державного кордону, під час спроби незаконного перетину державного кордону з України в Угорщину, поза пунктами пропуску через державний кордон України.

21.06.2024 Центрально-південним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби України було прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію громадянину російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виданої на його підставі посвідки на постійне проживання в Україні НОМЕР_2 від 03.08.2017 року.

На підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.06.2024 (справа №303/5363/24) ухвалено затримати відповідача, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців, а саме до 20 грудня 2024 року (включно).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2024 (справа № 303/9909/24, провадження 2-а/303/96/24), відповідно до вимог частин 11, 12 статті 289 КАС України, строк затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення за межі території України було продовжено на 3 (три) місяці, а саме до 16.03.2024 (включно).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в рамках вжиття заходів щодо документування відповідача було направлено листи на адресу Сектору оформлення документів № 2 Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби України з проханням за наявності направити на адресу НОМЕР_3 прикордонного загону копію паспортного документа відповідача (від 31.08.2024 № 02.1/11649-24-Вих та від 19.09.2024 № 02.1/12523-24-Вих).

Центрально-південним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби України на адресу НОМЕР_3 прикордонного загону було направлено копію інформаційної сторінки паспортного документу громадянина російської федерації НОМЕР_4 , виданого на ім`я: ОСОБА_3 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата видачі - 30.05.2019, дійсний до 30.05.2024, орган, що видав - Посольство росії в Україні, а також її офіційний переклад на українську мову.

З огляду на відсутність можливості отримання інформації з країни громадянської належності відповідача, так як, з повномасштабною агресією російської федерації проти нашої держави дипломатичні відносини між Україною та росією розірвано, діяльність посольств та консульських установ держави- агресора на території України припинена, а представлення інтересів України в росії та, відповідно, російської федерації в Україні дипломатичними представництвами третіх держав наразі не здійснюється, НОМЕР_3 прикордонним загоном було направлено лист на адресу Міжнародної організації з міграції в Україні (МОМ), яка є провідною міжурядовою організацією в сфері міграції та Агентством ООН з питань міграції в Україні, з проханням щодо сприяння в межах компетенції у документуванні громадян російської федерації свідоцтвами на повернення в країну їхньої громадянської належності, в тому числі й відповідача (від 09.11.2024 № 02.1/14790-24-Вих).

Крім того, беручи до уваги наявну інформацію про те, що Міжнародний Комітет Червоного Хреста з 2023 року здійснює видачу екстрених проїзних документів громадянам російської федерації, які перебувають на території України та в силу обставин не можуть звернутись до консульських устав держави їх громадянського походження для отримання відповідних документів, було направлено лист на адресу Міжнародного Комітету Червоного Хреста з проханням надати детальну інформацію з приводу підстав, порядку отримання та правову основу використання екстреного проїзного документа для подальшого розгляду питання щодо можливості документування ним громадян російської федерації, в тому числі відповідача (листи від 02.12.2024 № 02.1/15752-24-Вих, від 05.02.2025 № 02.1/2308-25-Вих).

На адресу НОМЕР_3 прикордонного загону надійшов лист Міжнародного Комітету Червоного Хреста від 26.03.2025 (вхідний від 27.03.2025 № 3178-25-Вх), з якого стало відомо, що Міжнародний Комітет Червоного Хреста не заперечує щодо можливості надання допомоги у видачі екстрених проїзних документів громадянам російської федерації та республіки білорусь.

Перебуваючи в Чернігівському ПТПІ, 29.07.2024 відповідач звернувся із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту на території України, яку було направлено для розгляду до Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (далі - УДМС України в Чернігівській області) (лист з Чернігівського ПТПІ від 29.07.2024 № 7477.5-109/7477.1-24). Проте, вказана заява із додатками була повернута адресату 20.08.2024 (лист від 23.08.2024 № 7401.6-4760/74.2-24).

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 (справа № 620/12168/24) задоволено адміністративний позов відповідача до УДМС України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, яким зобов`язано УДМС України в Чернігівській області прийняти заяву відповідача від 29.07.2024 про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та надати рішення за результатами її розгляду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2025 апеляційну скаргу УДМС України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 (справа № 620/12168/24) залишено без задоволення, а зазначене рішення - без змін.

За інформацією, що надійшла від УДМС України в Чернігівській області у відповідь на лист ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.02.2025 № 02.1/3004-25-Вих, УДМС України в Чернігівській області 17.02.2025 прийнято до розгляду заяву про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, громадянина російської федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та видано вказаному іноземному громадянину довідку про звернення за захистом в Україні № НОМЕР_5 терміном дії до 17.03.2025 (лист від 18.02.2025 № 7401.6-1012/74.2-25).

В зв`язку із закінчення 16.03.2025 строку затримання відповідача, ухваленого рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.12.2024 (справа № 303/9909/24, провадження 2-а/303/96/24), відповідно до вимог частин 11,12 статті 289 КАС України, 10.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 було подано адміністративний позов про продовження строку затримання відповідача до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.03.2025 (справа № 303/1663/25, провадження 2-а/303/26/25) ухвалено продовжити строк затримання відповідача до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, на 2 (два) місяці, а саме, до 11.05.2025 (включно).

19.03.2025 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 у відповідь на лист від 28.02.2025 № 02.1/3853-25 надійшов лист УДМС України в Чернігівській області від 10.03.2025 № 7401.6-1352/74.2-25, з якого стало відомо, що 10.03.2025 УДМС України в Чернігівській області прийнято рішення про відмову відповідачу в оформленні документів для вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

В свою чергу, відповідачем 14.03.2025 було подано скаргу на відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, яку того ж дня було направлено на адресу ДМС України для розгляду. На період розгляду скарги УДМС України в Чернігівській області відповідачу було продовжено термін дії довідки про звернення за захистом в Україні № 013476 до 17.06.2025 (лист від 19.03.2025 №7477.5-48/7477.1.2-25).

З огляду на те, що строк затримання відповідача, ухваленого рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.03.2025 (справа № 303/1663/25, провадження 2-а/303/26/25), закінчувався 11.05.2025, а рішення УДМС України в Чернігівській області за результатами розгляду скарги прийнято не було (лист УДМС України в Чернігівській області від 30.04.2025 № 7401.6- 2333/74.2-25), з дотриманням вимог частин 11, 12 статті 289 КАС України ІНФОРМАЦІЯ_3 було подано адміністративний позов про продовження строку затримання відповідача до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.05.2025 (справа № 303/3236/25, провадження 2-а/303/46/25) було ухвалено продовжити строк затримання відповідача до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, на З (три) місяці, а саме, до 11.08.2025 (включно).

За наявною інформацією Державною міграційною службою України (далі - ДМСУ) прийнято рішення про відхилення скарги відповідача на рішення УДМС України в Чернігівській області про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (від 19.05.2025 № 04-25).

В свою чергу, 11.06.2025 відповідач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до УДМС України в Чернігівській області та ДМСУ, в якій просить: визнати протиправним та скасувати наказ УДМС України в Чернігівській області від 10.03.2025 № 31 про відмову відповідачу в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; визнати протиправним та скасувати рішення ДМСУ від 19.05.2025 № 04-25 про відхилення скарги на рішення УДМС України в Чернігівській області про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; зобов`язати УДМС України в Чернгівській області прийняти рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання відповідача біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 позовну заяву відповідача прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 620/6687/25 (П /620/7039/25).

В зв`язку з чим, у відповідності до пункту 4.7 Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, затверджених наказомМіністерства внутрішніх справ України від 07.09.2011 № 649, УДМС України в Чернігівській області відповідачу продовжено термін дії довідки про звернення за захистом в Україні до 17.09.2025 (лист Чернігівського ПТПІ від 20.06.2025 №7477.4-111/7477.1.2-25).

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2025 (справа № 620/6687/25, провадження П/620/7039/25) у задоволенні адміністративного позову відповідача до УДМС України в Чернігівській області, ДМСУ про визнання протиправним та скасування наказу, рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Вказане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Беручи до уваги вищевикладене, до моменту набрання рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2025 у справі № 620/6687/25 (провадження П/620/7039/25) законної сили остаточне рішення за заявою відповідача про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, наразі не прийнято.

По відношенню до фактичних обставин справи суд передусім виходить з того, що відповідно до частини першої ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Аналогічні приписи містяться в частині першій та другій ст. 29 Конституції України, які регламентують, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі Chahal v. The U.K . Арр. 22414/93, 15 November 1996 будь-яке позбавлення волі відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод буде виправданим доти, доки триває процедура депортації. Якщо така процедура не провадиться з належною ретельністю, затримання перестає бути допустимим.

Європейський Суд з прав людини у справі «Amuur v. France», Арр. 19776/92, 25 June 1996 та у справі «Dougoz v Greece», App. no. 40907/98, 6 March 2001 вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в Законі.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які проживають або тимчасово перебувають в Україні, їх основні права, свободи та обов`язки, порядок вирішення питань, пов`язаних з їх в`їздом в Україну або виїздом з України, регламентується Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (надалі Закон).

Відповідно до частини другої ст. 14 Закону, іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Частиною першою ст. 15 Закону визначено, що в`їзд в Україну та виїзд іноземців та осіб без громадянства з України здійснюється за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно з частиною четвертою ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

В свою чергу, особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені у статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною одинадцятою статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Відповідно до частини четвертої ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» у разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Пунктом 1 Типового положення про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що такий пункт є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих ДМС, її територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства.

Згідно з пунктом 5 Типового положення іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України чи реадмісії.

Строк тримання затриманих іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування становить шість місяців з дня фактичного затримання особи.

За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи в зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Згідно з частинами дванадцятою та тринадцятою ст. 289 Кодексу адміністративного кодексу України про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його (її) ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Фактичний аналіз змісту ст. 289 Кодексу адміністративного кодексу України свідчить про те, що продовження строку утримання особи в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства може бути лише при існуванні однієї з підстав:

- наявність передбачених частиною тринадцятою ст. 289 Кодексу адміністративного кодексу України умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у визначений ч.11 вказаної статті Кодексу строк (шість місяців);

- неможливість прийняти рішення за заявою про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Звертаючись з даним позовом до суду про продовження строку затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позивач посилається на те, що наразі відповідач, на підставі його заяви від 29.07.2024, перебуває у процедурі розгляду питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, тому вказані обставини дають підстави для продовження строку його перебування в ПТПІ.

Надаючи правову оцінку таким доводам позивача, суд приходить до висновку про їх обґрунтованість, оскільки прийняття судом рішення про продовження строку затримання особи у розумінні частини одинадцятої ст.289 КАС України пов`язується не тільки з неможливістю ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення її примусового видворення, а й з неможливістю прийняти рішення за заявою про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, у строк, визначений частиною першою ст. 289 КАС України.

Сторонами у справі не заперечується той факт, що наразі громадянин російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), на підставі його заяви від 29.07.2024, перебуває у процедурі розгляду питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Остаточне рішення за заявою відповідача про визнання його біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні не прийнято (рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25.07.2025 року у справі № 620/6687/25 не набрало законної сили).

Отже, за результатами судового розгляду справи, судом встановлена фактична наявність правових підстав, передбачених частиною одинадцятою ст. 289 КАС України для прийняття рішення про продовження строку затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, в межах строку про який просить позивач.

Аргументи та доводи представника відповідача щодо скасування рішення суб`єкта владних повноважень про видворення ОСОБА_1 у судовому порядку вищевказаних висновків суду не спростовують, оскільки незавершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, є самостійною підставою для продовження строку перебування відповідача в ПТПІ.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує у порядку, визначеному ст. 139 та ч. 19 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому такі слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 19, 72-77, 246, 250, 271, 272, 289, Кодексу адміністративного судочинства України Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області,

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Продовжити строк затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, що потребує додаткового захисту в Україні, строком на 4 (чотири) місяці, а саме до 20.12.2025 (включно).

3. Копію рішення невідкладно видати учасникам справи.

4. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).

Представник позивача: Соколовська Юлія Олегівна, АДРЕСА_2 .

Відповідач: громадянин російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце перебування: Чернігівський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, Державної міграційної служби України (15044, вул. Лісна, 5, с. Розсудів, Чернігівський район, Чернігівська область)

Представник відповідача: Чернілевська Катерина Геннадіївна, м. Київ, 04070, вул. Григорія Сковороди, 21/16.

Суддя В. В. Кость