Справа № 754/12609/25
Суддя: Скрипка О. І.
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/543/25
У Х В А Л А

06 серпня 2025 року Суддя Деснянського районного суду м.Києва Скрипка О.І., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 01.03.2025 року відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. З даною він постановою не згоден, а тому звернувся до суду з позовом про скасування останньої. При цьому, у позовній заяві міститься клопотання про поновлення строку для звернення до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, вважаю, що він підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення недоліків, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 291 КУпАП, постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

За змістом ст.122 КАС України, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов`язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Також, відповідно до ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

За приписами ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний подати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Як вбачається з адміністративного позову, оскаржувана постанова винесена 01.03.2025 року. З даним позовом позивач звернувся до суду 03.08.2025 року шляхом направлення позову засобами поштового зв`язку.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду позивач зазначає про те, що оскаржувану постанову він не отримував. Дійсно, 01.03.2025 рок він був у ТЦК, де через погрози з боку працівників ТЦК він попідписував усе, що вони йому підсовували, і він не розумів, що події, які відбуваються, є розглядом справи про адміністративне правопорушення. Після цих подій за участю співробітників ТЦК він рознервувався, що потягло за собою погіршення стану його здоров`я. Лише після того, як його картку заблокували, він пов`язав події, що відбулись 01.03.2025 року, з відсутністю можливості розраховуватись за допомогою електронних сервісів банкінгу. За захистом свої порушених прав він звернувся до адвоката і лише після її запиту 26.07.2025 року отримав лист від ТЦК з інформацією про оскаржувану постанову, проте саму постанову так і не надали і її копію він отримав 28.07.2025 року у державного виконавця.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що в день винесення оскаржуваної постанови її копія не була йому вручена, а на самій постанові не була проставлена дата отримання її копії, позивач просить поновити йому строк звернення до суду із даним позовом.

Вивчивши наведені позивачем обґрунтування щодо наявності обставин для поновлення йому строку звернення до суду, суд вважає їх не обґрунтованими та такими, що не підтверджені жодним доказом.

Так, всупереч ч.6 ст.161 КАС України позивач доказів на підтвердження дати отримання ним оскаржуваної постанови після 01.03.2025 не надав. Зокрема, відсутні докази, коли саме позивачу було заблоковано картку, внаслідок чого він припустив, що це пов`язано із подіями 01.03.2025 року, з урахуванням того, що запит його представника до ТЦК датовано 25.06.2025 року із посиланням на наявність у додатку «Резерв+» червоної стрічки, яка є свідченням про порушення порядку проведення призову.

Крім того, долучена до матеріалів справи копія оскаржуваної постанови в графі містить запис: «Копію постанови від «01» березня 2025 року №641 про притягнення до адміністративної відповідальності» містить власноручний підпис позивача, що свідчить про отримання позивачем копії вказаної постанови, а також підтверджується листом відповідача від 05.07.2025 року, в якому зазначено про те, що 01.03.2025 року уповноваженою особою ТЦК відносно позивача був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, копію якого позивач отримав, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу, а також зазначено, що копію оскаржуваної постанови отримано позивачем особисто, про що свідчить його підпис у відповідній графі.

У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку, що копію оскаржуваної постанови позивачем було отримано 01.03.2025 року. При цьому судом відхиляються твердження позивача про те, що 01.03.2025 року він під тиском погроз попідписував невідомі йому документи, оскільки такі твердження не доведені жодними доказами.

З урахуванням наведеного, клопотання позивача про поновлення процесуального строку для звернення до суду є необґрунтованим, причини, викладені у клопотанні - неповажними, а доводи щодо обставин поважності пропуску строку - суперечливими, а тому дане клопотання задоволенню не підлягає.

За наведених обставин і з урахуванням положень ч.ч.1, 2 ст.123 КАС України, позивачу слід навести обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду та подати докази на обґрунтування підстав для поновлення пропущеного строку.

Окрім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідачем у справі зазначено начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 213 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Статтею 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у статті 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Тому належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо правопорушень у сфері порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію повинен бути територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до положень частини третьої-п`ятої статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів, та їх заміна у разі необхідності.

Водночас суд зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Отже, позивачу слід подати адміністративний позов, у якому зазначити належного відповідача - відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення з урахуванням викладеного у даній ухвалі та вимог пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 160 і 161 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первинного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина четверта статті 169 КАС України).

За таких обставин, суддя приходить до висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання строку позивачу для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме подати подати адміністративний позов у новій редакції з урахуванням вирішення питання щодо залучення до участі у справі належного відповідача, а також подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку, на обґрунтування яких подати відповідні докази.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху та надати строк для усунення його недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Ухвала, відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: