Справа № 300/1351/25
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" серпня 2025 р. справа № 300/1351/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №094249 від 04.02.2025, -
Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" (надалі по тексту також позивач, ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ", товариство), в інтересах якого діє адвокат Думич Оксана Іванівна (надалі по тексту також представник позивача), звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті (надалі по тексту також відповідач, контролюючий орган, Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №094249 від 04.02.2025 (надалі по тексту також оскаржувана постанова).
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно, з порушенням норм матеріального права, правової процедури та невірного встановлення фактичних обставин, 04.02.2025 прийнято постанову №094249 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 гривень. За змістом такої, позивачем допущено відсутність на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 за №2344-ІІІ (надалі по тексту також Закон №2344-ІІІ), а саме роздруківки даних з цифрового тахографа щодо режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_1 за період визначений законодавством.
В обґрунтування протиправності оскаржуваної постанови, представник позивача зазначає, що відомості такої не відповідають дійсності, адже відеозаписом з нагрудної камери посадової особи Укртрансбезпеки засвідчується передача водієм роздруківки даних з цифрового тахографа. Більше того, виходячи зі змісту акту проведення перевірки за №АР049809 від 11.12.2024, встановлено відсутність відомостей про режим роботи та відпочинку водія за окремий період часу (з 18 год. 00 хв. 06.12.2024 по 06 год. 45 хв. 11.12.2024), а не фактичну відсутність згаданого документу.
Окрім того, стверджується про правомірне не зазначення у роздруківці даних відомостей стосовно водія за коментований період, адже такий перебував у відпустці та не виконував покладені на нього обов`язки з перевезення, до того ж останній не був зобов`язаний на момент перевірки мати підтверджуючі для цього документи.
За аргументами представника позивача, як слідує зі змісту пункту 3 розділу ІІІ "Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті", затвердженою Міністерством транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 за №385 (надалі по тексту також Інструкція №385), водій транспортного засобу, обладнаного тахографом має при собі […] картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом або смарт-тахографом, відтак, за пред`явлення водієм ОСОБА_1 картки водія, у такого водночас не виникло обов`язку мати при собі вказану роздруківку.
Додатково зауважено про відсутність чіткого посилання у акті перевірки на порушену позивачем норму, адже зазначений у такому абзац 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 за №2344-ІІІ вказує про відсутність на момент проведення перевірки документів, передбачених, зокрема, статтею 48 цього Закону, проте остання є бланкетною нормою і не встановлює його вичерпного переліку.
З наведених підстав просили позов задовольнити в повному обсязі.
Позовну заяву залишено без руху ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.03.2025, надано десятиденний строк на усунення недоліків, шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.23).
ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи скеровано заяву про усунення недоліків від 06.03.2025, зареєстровану у канцелярії суду 06.03.2025 (а.с.25-27). На виконання повідомлення про відсутність можливості роздрукувати документи великого обсягу від 28.02.2025, представником позивача супровідним листом від 06.03.2025 надало копію позовної заяви та долучені до неї матеріали (а.с.28-42).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Одночасно судом, разом із витребуванням у сторін письмових пояснень та доказів, необхідних для розгляду даної адміністративної справи (а.с.43-46).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" від 13.03.2025, зареєстрованої в канцелярії суду 14.03.2025 (а.с.48-52), про зупинення стягнення на підставі постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №094249 від 04.02.2025, винесеної Відділом державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, до моменту набрання законної сили судовим рішенням (а.с.54-56).
На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження від 11.03.2025 відповідачем подано до суду заяву про долучення доказів та пояснень від 25.03.2025, котра разом із витребуваними матеріалами надійшла та зареєстрована канцелярією суду 26.03.2025 (а.с.58-78).
Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті скористалася правом подання відзиву від 25.03.2025, який разом з витребуваними матеріалами надійшов на адресу суду 26.03.2025 (а.с.79-128). З доводами позивача, викладеними у позовній заяві, відповідач не погоджується, вказує на безпредметність заявленого позову й відтак просить суд відмовити у його задоволенні, виходячи з наступного.
Заперечуючи проти доводів позивача, що на момент перевірки у водія транспортного засобу може бути або картка або роздруківка даних роботи тахографа, а також відсутності у такого обов`язку мати одночасно вказані документи, Укртрансбезпека наголошує на приписах пункту 2 розділу ІІІ Інструкції №385, якою встановлено імперативний обов`язок водія транспортного засобу використовувати особисту картку кожного дня, протягом якого керував таким, відтак наявність у водія особистої картки не є тотожним використанню такої кожного дня, та відповідно наявності роздруківки, що вказане підтверджує.
На переконання відповідача, роздруківка є похідним документом від картки водія, адже процес її створення неможливий без використання картки в тахографі, а отже і фіксація режиму праці та відпочинку цього водія.
Окрім того, стверджують, що долучені товариством документи не можуть спростовувати зафіксовані в акті перевірки порушення, оскільки чинним законодавством передбачено обов`язок наявності таких саме під час перевірки.
ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи скеровано відповідь на відзив від 31.03.2025, зареєстрована в канцелярії суду 01.04.2025 (а.с.129-134).
Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті подано заперечення на відповідь на відзив від 08.04.2025, зареєстроване судом 14.04.2025 (а.с.135-146).
Також на адресу суду із поміткою "Документ сформований в системі "Електронний суд" 28.04.2025" надійшла заява про відшкодування судових витрат із долученням переліку документів, зареєстровані судом 29.04.2025 (а.с.148-155).
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши зміст позовної заяви та відзиву на позов, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
Посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області, відповідно до щотижневого графіку проведення рейдових перевірок в період з 09.12.2024 по 15.12.2024, затвердженого 06.12.2024 за №111076/37/27-24 (а.с.113) та направлення за №000764 від 06.12.2024 (а.с.114), 11.12.2024 здійснено рейдову перевірку на автодорозі у с. Шепетин Рівненської області транспортного засобу марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень вантажів (а.с.115).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , такий належить на праві власності ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" (а.с.122).
Вищезгаданим транспортним засобом керував водій ОСОБА_1 , на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_4 , виданого 27.08.2014 (а.с.122).
За результатами перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом складено акт за №АР049809 від 11.12.2024 (а.с.115), в якому зафіксовано про виявлені порушення статей 34, 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 за №2344-ІІІ, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 вказаного Закону, а саме "за відсутність на момент проведення перевірки документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону".
В межах коментованого акту перевірку зазначено про наступні обставини: "Внутрішні перевезення небезпечних вантажів виконувались водієм ОСОБА_2 без роздруківок на паперовому носії інформації про режими праці та відпочинку за період з 18 год. 00 хв. (UTC) 06.12.2024 до 06 год. 45 хв. (UТC) 11.12.2024. За відсутності бланку підтвердження діяльності. Порушено вимоги наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010, наказу МТЗУ №385 від 24.07.2010" (а.с.115).
У свою чергу, зазначено про ознайомлення водія ОСОБА_1 зі змістом акту від 11.12.2024 та відмову останнього від підпису та пояснень, вказане засвідчене підписом посадової особи Відділу, що здійснювала перевірку.
Відповідач листом за №1218/3.6/24-25 від 07.01.2025 повідомив власника вказаного транспортного засобу ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" про дату розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, яка призначена до розгляду на 04.02.2025 та попередив, що у випадку відмови прибути, розгляд справи відбудеться за відсутності сторони (а.с.116). Позивач вказаний лист не отримав, що засвідчується копією конверту поштового відправлення з трек-номером 06 009 9970 3256 та долученою до нього довідкою оператора поштового зв`язку про причини повернення/досилання, а саме "за закінченням терміну зберігання" (а.с.117).
За результатами розгляду справи 04.02.2025 про порушення законодавства про автомобільний транспорт в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Укртрансбезпеки Кіштулинцем Р.В. прийнято постанову №094249, якою на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" до ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 гривень за допущену "відсутність на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: роздруківки даних з цифрового тахографа щодо режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_1 , за період визначений законодавством (акт №049809)" (а.с.118).
Вважаючи, що Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті протиправно, з порушенням норм матеріального права, правової процедури та невірного встановлення фактичних обставин прийнято оскаржувану постанову, ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" звернулися до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 за №2344-ІІІ, "Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі)", затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006, "Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів", затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 за №340, а також затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 за №385 "Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті".
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 за №2344-III (надалі по тексту також Закон №2344-ІІІ).
Відповідно до частини 12 статті 6 Закону №2344-ІІІ, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
В силу частини 7 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, серед інших: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; контроль за дотриманням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах.
Приписами частини 14 статті 6 Закону України №2344-ІІІ визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно із частинами 17-20 статті 6 коментованого Закону, рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право: використовувати спеціалізовані автомобілі; використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку; супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.
Автомобільні перевізники, їх уповноважені особи (водії), автомобільні самозайняті перевізники, суб`єкти господарювання, які надають автостанційні послуги, мають право фіксувати процес проведення планової, позапланової або рейдової перевірки (перевірки на дорозі) засобами фото- і відеотехніки, не перешкоджаючи проведенню таких перевірок.
Змістом абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 за №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 за №103 (надалі по тексту також Положення №103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (надалі по тексту також Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Укртрансбезпека в силу вимог підпунктів 2, 19 пункту 5 Положення №103 відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.
Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 8 Положення №103).
Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.
Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (стаття 1 Закону України "Про автомобільний транспорт").
Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначена "Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 за №1567 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (надалі по тексту також Порядок №1567).
За приписами пункту 14 Порядку №1567, рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі Європейська угода); відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам; оснащення таксі справним таксометром; відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу; додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху; наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів; виконання приписів щодо усунення порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, винесених за результатами розгляду справ про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, які можливо перевірити під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі); виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Рейдова перевірка (перевірка на дорозі) здійснюється на підставі щотижневого графіка, а також проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку (пункти 12, 19 Порядку №1567).
Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені пунктами 20-30 цього Порядку. Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (пункт 20 Порядку №1567).
Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
У разі відмови водія від підписання акта рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис (пункт 22 Порядку №1567).
Відповідно до пункту 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Пунктами 26, 27 Порядку №1567 встановлено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Частиною 5 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", передбачено, що розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.
Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі автомобільного перевізника під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням (пункт 29 Порядку №1657).
Повертаючись до фактичних обставин справи, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області, відповідно до щотижневого графіку проведення рейдових перевірок в період з 09.12.2024 по 15.12.2024, затвердженого 06.12.2024 за №111076/37/27-24 (а.с.113) та направлення за №000764 від 06.12.2024 (а.с.114), 11.12.2024 здійснено рейдову перевірку на автодорозі у с. Шепетин Рівненської області транспортного засобу марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень вантажів (а.с.115).
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , такий належить на праві власності ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" (а.с.122). Вищезгаданим транспортним засобом керував водій ОСОБА_1 , на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_4 , виданого 27.08.2014 (а.с.122).
За результатами перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом складено акт за №АР049809 від 11.12.2024 (а.с.115), в якому зафіксовано про виявлені порушення статей 34, 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 за №2344-ІІІ, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 вказаного Закону, а саме "за відсутність на момент проведення перевірки документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону".
В межах коментованого акту перевірку зазначено про наступні обставини: "Внутрішні перевезення небезпечних вантажів виконувались водієм ОСОБА_2 без роздруківок на паперовому носії інформації про режими праці та відпочинку за період з 18 год. 00 хв. (UTC) 06.12.2024 до 06 год. 45 хв. (UТC) 11.12.2024. За відсутності бланку підтвердження діяльності. Порушено вимоги наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010, наказу МТЗУ №385 від 24.07.2010" (а.с.115).
У свою чергу, зазначено про ознайомлення водія ОСОБА_1 зі змістом акту від 11.12.2024 та відмову останнього від підпису та пояснень, вказане засвідчене підписом посадової особи Відділу, що здійснювала перевірку.
Відповідач листом за №1218/3.6/24-25 від 07.01.2025 повідомив власника вказаного транспортного засобу ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" про дату розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, яка призначена до розгляду на 04.02.2025 та попередив, що у випадку відмови прибути, розгляд справи відбудеться за відсутності сторони (а.с.116). Позивач вказаний лист не отримав, що засвідчується копією конверту поштового відправлення з трек-номером 06 009 9970 3256 та долученою до нього довідкою оператора поштового зв`язку про причини повернення/досилання, а саме "за закінченням терміну зберігання" (а.с.117).
За результатами розгляду справи 04.02.2025 про порушення законодавства про автомобільний транспорт в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Укртрансбезпеки Кіштулинцем Р.В. прийнято постанову №094249, якою на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" до ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 гривень за допущену "відсутність на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: роздруківки даних з цифрового тахографа щодо режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_1 , за період визначений законодавством (акт №049809)" (а.с.118).
Досліджуючи питання правомірності накладення адміністративно-господарського стягнення на ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" з врахуванням встановлених обставин справи та чинним на момент спірних правовідносин нормативно-правовим регулюванням, суд виходить з наступного.
До внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, пов`язаних з цими перевезеннями, а також технологічні перевезення вантажів, що здійснюються в межах одного виробничого об`єкта без виїзду на автомобільні дороги загального користування (частина 1 статті 47 Закону №2344-ІІІ).
У силу вимог частини 1 статті 48 коментованого Закону, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Так, частиною 2 статті 48 Закону №2344-ІІІ визначено, що документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Отже, перелік документів, наведений у статті 48 Закону №2344-ІІІ, не є вичерпним.
Окрім того, згідно абзацу 3 частини 3 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.
Основні права та обов`язки водія транспортного засобу при перевезенні вантажу у внутрішньому сполученні встановленні статтею 49 Закону №2344-ІІІ, зокрема водій транспортного засобу зобов`язаний: мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; перевіряти надійність пломбування, закріплення, накриття та ув`язування вантажу для його безпечного перевезення; забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, та своєчасно його доставити вантажовласнику (уповноваженій ним особі); дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.
Поруч із вказаним, відповідно до частини 8 статті 53 Закону України "Про автомобільний транспорт", водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.
Як слідує також зі змісту абзацу 7 пункту 4 "Порядку
зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальних органів", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 за №422, чинним на момент проведення рейдової перевірки транспортного засобу позивача, водій транспортного засобу зобов`язаний надавати на час перевірки посадовій особі документи, на підставі яких здійснюється перевезення, виконувати вимоги посадової особи, передбачені законодавством, та розпочинати рух лише з дозволу посадової особи.
Сторони у цій справі не заперечують факту обладнання транспортного засобу автомобіля марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , належного ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ", який перевірявся Укртрансбезпекою 11.12.2024 саме цифровим тахографом. Вказана обставина також підтверджується протоколом перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за №UA117-0065981 від 18.10.2023 (а.с.11).
Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку визначений "Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів", затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 за №340 (надалі по тексту також Положення №340) у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Пунктом 6.1 Положення №340 встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
У свою чергу, порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів передбачений "Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті", затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 за №385 (надалі по тексту також Інструкція №385), котра поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі) (тут і надалі по тексту також у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Так, контрольний пристрій (тахограф) обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; картка картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі (пункт 1.4 Інструкції №385).
Відповідно до пункту 3.3 Інструкції №385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена Європейською угодою щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв); у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Враховуючи приписи частин 1, 2 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", за якою автомобільні перевізники, водії зобов`язані також мати й "інші документи, передбачених законодавством", до переліку таких, з урахуванням положень пункту 3.3 Інструкції №385, слід відносити картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
У свою чергу, непред`явлення під час проведення перевірки, зазначених у статті 48 Закону №2344-III документів, свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону №2344-ІІІ.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 11.04.2025 у справі №440/9704/23, від 06.02.2025 у справі №440/2336/23.
Суть встановленого посадовими особами Укртрансбезпеки порушення, зафіксованого у акті перевірки за №АР049809 від 11.12.2024, зводиться до того, що водієм транспортного засобу здійснювалося внутрішнє перевезення небезпечних вантажів без роздруківок на паперовому носії інформації про режими праці та відпочинку за період з 18 год. 00 хв. (UTC) 06.12.2024 до 06 год. 45 хв. (UТC) 11.12.2024, а також за відсутності бланку підтвердження діяльності, що, на переконання відповідача слід трактувати як "відсутність на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: роздруківки даних з цифрового тахографа щодо режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_1 , за період визначений законодавством (акт №049809)", що і було відображено у якості фактичної підстави в межах оскаржуваної постанови.
З приводу наведеного суд вважає за необхідне відзначити наступне.
Частина 2 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлює обов`язок водія мати при собі роздруківку даних з цифрового тахографа чи картку водія, які слугують документами на підтвердження дотримання режимів праці та відпочинку.
З урахуванням положень пункту 3.3 Інструкції №385, суд виснує, що фіксування режимів праці та відпочинку водія в цифровому тахографі здійснюється виключно за умови використання особистої картки водія, яка має вбудовану мікросхему та призначена для ідентифікації конкретного водія в системі обліку.
Водночас, роздруківка з тахографа не є засобом фіксації режимів праці та відпочинку, а лише способом їх візуалізації, адже її формування відбувається на вимогу уповноважених посадових осіб контролю, зокрема під час перевірки. Роздруківка фактично є витягом з даних, що зберігаються у пам`яті тахографа (та картки), і не замінює обов`язку використання водієм особистої картки під час керування транспортним засобом.
Порушення порядку експлуатації встановленого тахографа в частині невикористання чи неналежного використання водієм особистої картки до такого тахографа має наслідком відсутність обов`язкового для здійснення перевезень документу, яким є роздруківка даних цифрового тахографа (відповідно до положень статті 48 Закону №2344-ІІІ "інші документи, визначені законодавством"), що не дає можливості зчитати інформацію з такого тахографа.
Так, у матеріалах справи присутнє викопіювання роздруківки даних цифрового тахографа VDO (DTCO 1381), здійснене 11.12.2024 (а.с.123-124) стосовно користувача-водія Faflei Andrii та транспортного засобу з державним номерним знаком НОМЕР_1 , долучене Укртрансбезпекою до відзиву на адміністративний позов, що засвідчує обставину перебування даних такого у віданні відповідача станом на час проведення рейдової перевірки.
Інакше кажучи, перевезення вантажів транспортним засобом позивача за участю найманого ним водія ОСОБА_1 у період з 07.12.2024 по 10.12.2024 здійснювалося без використання особистої картки водія, що унеможливило фіксацію режимів праці та відпочинку в цифровому тахографі. Відповідно, через відсутність таких даних фрагмент роздруківки за зазначений період не міг бути наданий посадовим особам під час перевірки.
Втім, на переконання суду, відсутність повних відомостей у роздруківці, сформованій у момент перевірки, дійсно є наслідком неналежного або переривчастого використання особистої картки водія під час експлуатації транспортного засобу, проте вказане не є тотожним порушенню щодо повної відсутності передбачених документів відповідно до статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Обґрунтовуючи відсутність коментовано періоду у роздруківці, позивач звертається до змісту долучених до адміністративного позову документів.
Зокрема, згідно наказу №В-06/12/24-0 від 06.12.2024, ОСОБА_1 надавалася щорічна основна відпустка з 07.12.2024 по 10.12.2024 (а.с.18), натомість у Табелі обліку робочого часу водіїв ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" за грудень 2024 року відсутні записи щодо облікування робочих днів вказаної особи за 07.12.2024 та 08.12.2024 та наявні відмітки про перебування у відпустці 09.12.2024 та 10.12.2024 (а.с.16).
Як свідчить відомість обліку робочого часу та відпочинку водія ОСОБА_1 за грудень 2024 року, за період з 07.12.2024 по 10.12.2024 таким не здійснювалося перевезень за встановленими маршрутами (а.с.17).
У свою чергу відповідач ставить під сумнів дійсне перебування водія у відпустці за вказаний період, звертаючи увагу на різницю між сумарним кілометражем (207 км) станом на 18 год. 00 хв 06.12.2024 (714 711 км) та на 06 год. 46 хв. 11.12.2024 (714 918 км), що пов`язує із продовженням руху без належного фіксування.
З приводу наведеного суд зауважує, що попри відсутність у матеріалах справи письмових доказів на засвідчення передачі ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" вказаного транспортного засобу із державним номерним знаком НОМЕР_1 іншому водію для перевезення у період з 07.12.2024 по 10.12.2024, однак виходячи зі змісту роздруківки даних цифрового тахографа VDO (DTCO 1381) від 11.12.2024 (а.с.123-124), така здійснювала фіксування даних виключно стосовно користувача-водія Faflei Andrii, відтак, у разі незмінності картки, відобразила б дані щодо її незастосування при русі, з огляду на що суд критично ставиться до таких доводів відповідача.
Окрім того, у межах акту перевірки за №АР049809 від 11.12.2024 зазначено про відсутність бланку підтвердження діяльності, стосовно чого суд вказує про наступне.
Пунктом 6.4 "Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів", затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 за №340 (надалі по тексту також Положення №340) визначено, що у разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, Перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4). Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення. Перевізники зберігають бланк підтвердження діяльності протягом 12 місяців.
В той же час, графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігаються у Перевізника.
Відповідно до пунктів 6.2, 6.3 Інструкції №340, облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни. Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.
Виходячи з наведеного, первинним джерелом відомостей щодо перебування водія у відпустці або іншому періоді відсутності на роботі є відомість обліку робочого часу та відпочинку водія, яка складається та зберігається перевізником, відтак бланк підтвердження діяльності не може розглядатися як єдине чи виключне джерело відповідної інформації.
У сукупності, вказане спростовує обставини відсутності у роздруківці даних з цифрового тахографа відомостей щодо водія транспортного засобу, належного ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ", у період з 18 год. 00 хв. 06.12.2024 до 06 год. 45 хв. 11.12.2024.
Разом із тим, за змістом постанови №094249 від 04.02.2025, на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" до ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 гривень за допущену "відсутність на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: роздруківки даних з цифрового тахографа щодо режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_1 , за період визначений законодавством (акт №049809)" (а.с.118).
Вище по тексту судового рішення вже було сформульовано висновок про необхідність розрізнення відсутності повних відомостей у роздруківці, сформованій у момент перевірки, та відсутності документа, передбаченого статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", як такого.
Суд також враховує, що відповідач констатує у оскаржуваній постанові відсутність роздруківки з цифрового тахографа щодо режиму праці та відпочинку водія за певний період, проте не її відсутність у водія як такої, тим не менш як підставу накладення адміністративно-господарського штрафу застосовує абзац 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ, котрий передбачає відповідальність саме за відсутність на момент перевірки визначених законом документів, а не їх використання з порушенням встановленого порядку.
Оскільки на час проведення перевірки у водія позивача була наявна роздруківка роботи цифрового тахографа, відтак відсутні підстави констатувати недотримання позивачем вимог статті 48 Закону №2344-ІІІ, й надалі, як наслідок, відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності згідно абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-ІІІ.
Крім того, суд зауважує, що за наслідком з`ясування відсутності у роздруківках інформації щодо певних періодів режимів праці та відпочинку водія позивача, посадовими особами Укртрансбезпеки не надано такій інформації оцінку, натомість констатовано про її відсутність.
На переконання суду, порушення режиму праці та відпочинку водіями транспортних засобів слід (у випадку його встановлення) слід кваліфікувати як порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів, відповідальність за яке передбачена абзацом 8 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІI, проте не за абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІI.
Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі та скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті за №094249 від 04.02.2025 про застосування до ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 гривень.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Матеріалами адміністративної справи не підтверджено дотримання належної процедури здійснення Укртрансбезпекою покладених на них повноважень у частині проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень вантажів, що виключає правомірність застосування до ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" постанови Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті за №094249 від 04.02.2025 про застосування адміністративного господарського штрафу у розмірі 17 000,00 гривень.
За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.
Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає, що позивачем за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься платіжна інструкція №1812 від 04.03.2025 (а.с.26).
За відомостями Автоматизованої системи документообігу Івано-Франківського окружного адміністративного суду за даним платіжним документом до бюджету проведено зарахування судового збору в сумі 2 422,40 гривень.
За приписами частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли з вини Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, яким необґрунтовано винесено постанову за №094249 від 04.02.2025, підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 422,40 гривень.
Як визначено частиною 1, пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до котрих, в тому числі, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" в адміністративному позові просить стягнути на свою користь витрати на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, станом на дату ухвалення рішення у справі №300/1351/25, в матеріалах адміністративного позову містяться:
ордер серії "АТ" за №1092554 від 27.02.2025, виданий Думич Оксаною Іванівною на надання правничої допомоги товариству з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" на підставі договору про надання правничої допомоги за №2024/12-18 від 18.12.2024 (а.с.6)
договір про надання правничої допомоги за №2024/12-18 від 18.12.2024, укладений між адвокатським об`єднанням "КЕЙ ПАРТНЕРС" в особі керуючого партнера Думич Оксаною Іванівною та товариством з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" в особі директора Кишенюка Ігора Володимировича (а.с.150-151);
додаток №2 до договору про надання правничої допомоги за №2024/12-18 від 18.12.2024, датований 18.02.2025 (а.с.152);
інформаційне повідомлення про зарахування коштів за №1885 від 15.04.2025 (а.с.153);
За змістом частини 1, 7 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При цьому, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Аналіз наведених положень законодавства, дає підстави суду для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Крім цього, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18.
Згідно додатку №2 до договору про надання правничої допомоги за №2024/12-18 від 18.12.2024, укладеного між адвокатським об`єднанням "КЕЙ ПАРТНЕРС" в особі керуючого партнера Думич Оксаною Іванівною та товариством з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" в особі директора Кишенюка Ігора Володимировича, датований 18.02.2025 (а.с.152), сторони домовились, що в межах Договору Клієнт уповноважує Об`єднання без будь-яких обмежень х урахуванням усіх прав та обов`язків Клієнта, наданих йому відповідно до КАС України:
підготувати та подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду позовну заяву про визнання постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №094249 від 04.02.2025 року, що була винесена Відділом державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, протиправною та її скасування;
готувати та подавати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду процесуальні документи (заяви, клопотання, пояснення тощо) у межах справи про визнання постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №094249 від 04.02.2025 року, що була винесена Відділом державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, протиправною та її скасування;
здійснювати представництво інтересів Позивача у судових засіданнях, що відбудуться в Івано-Франківському окружному адміністративному суді у межах справи про визнання постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №094249 від 04.02.2025 року, що була винесена Відділом державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, протиправною та її скасування (за умови проведення відповідних судових засідань).
Вартість зазначених послуг була визначена сторонами у фіксованому розмірі, що становить 10 000,00 гривень.
"74. Водночас колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
75. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
76. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо є неспівмірним".
Суд також звертає увагу на те, що рішенням Вищої Ради Правосуддя від 24.11.2020 за №3237/0/15-20 рекомендовано Державній судовій адміністрації України та Раді правосуддя України застосування показники середньої тривалості розгляду судовий справ при ухвалені судових рішень та здійсненні заходів з питань організаційного забезпечення діяльності судів. Так, відповідно до вказаних показників середній час, необхідний для розгляду місцевими загальними судами судових справ адміністративного судочинства становить 379 хв. (6,31 год).
Із вказаного слідує, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування для розгляду судами в цілому адміністративної справи визначено середню затрату часу в значенні 6,31 год., в той час як представником позивача у даній справі надання консультації та вивчення матеріалів справи, правової позиції, а також підготовка позовної заяви взагалі не окреслено затрати часу.
В будь якому випадку розмір гонорару адвоката повинен бути прив`язаний і обґрунтований, виходячи із складності справи, затраченого адвокатом робочого часу на відповідну допомогу та вартості послуг такого адвоката, який її оцінює як правило із розрахунку вартості однієї робочої години, зважаючи на його авторитет і ділову репутацію.
Не применшуючи значення і роль професійного фахівця у галузі права та не втручаючись у його право на самостійне визначення і оцінку вартості власних знань, здобутого досвіду і авторитету як представника у даній справі, надання в інтересах ТОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" підготовка позовної заяви та інших процесуальних документів по справі, на переконання суду, безумовно потребують певної затрати часу та зусилля, втім, беручи до врахування обсяг та складність справи, тривалість витраченого адвокатом часу, а також критерій якості й співмірності, суд вважає заявлену суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень не пропорційною із обсягом наданих послуг, складністю та характером даної справи.
При цьому, суд також враховує ту обставину, що із позовної заяви судом враховано не більш, як 40% правового та фактичного обґрунтування, в решті судом здійснено самостійно визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи відповідно до статті 9 КАС України.
Враховуючи вищенаведене та проаналізувавши предмет розглядуваного спору, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною, на переконання суду, витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 4 000,00 гривень.
На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу за №094249 від 04.02.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний код юридичної особи 39816845) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" (ідентифікаційний код юридичної особи 41777905) сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний код юридичної особи 39816845) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" (ідентифікаційний код юридичної особи 41777905) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 гривень (чотири тисячі гривень нуль копійок).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" (ідентифікаційний код юридичної особи 41777905), вул. М. Грушевського, буд. 1, кв. 11, м.Івано-Франківськ, 76018;

представник позивача Думич Оксана Іванівна (ордер на надання правової допомоги серії АТ за №1092554 від 27.02.2025), вул. Незалежності, буд. 4, оф. 417, м. Івано-Франківськ, 76018;

відповідач Державна служби України з безпеки на транспорті (ідентифікаційний код юридичної особи 39816845; вул. Антоновича, буд. 51, м. Київ, 03150) в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Тополина, 3, с. Угорники, Івано-Франківськ місто, Івано-Франківська область, 76492).

Суддя Чуприна О.В.