Справа № 500/2150/25
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2150/25

07 серпня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради (надалі, відповідач), в якому просить визнати дії виконавчого комітету Тернопільської міської ради щодо відмови у надані грошової компенсації за земельну ділянку для індивідуального будівництва незаконними, зобов`язати виконавчий комітет Тернопільської міської ради нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за ненадання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва відповідно до рішення виконавчого комітету від 16.03.2018 року № 7/23/14.

Позов обґрунтований тим, що, на думку позивача, відмова відповідача в задоволенні заяви про забезпечення її земельною ділянкою або отримання компенсації позбавляє її права на отримання відповідних пільг, передбачених положенням Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та порушує законодавство в цілому. Просить врахувати, що позивач є учасником бойових дій, та саме в цьому статусі ОСОБА_1 звернулася до органу місцевого самоврядування із заявою про надання компенсації за земельну ділянку для індивідуального будівництва.

Ухвалою суду від 21.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Зокрема, вказує, що позивачем до поданої заяви від 07.03.2025 та до позовної заяви не надано доказів, що вона зареєстрована на території Тернопільської міської територіальної громади. Крім цього, вказує, що Виконавчий комітет та міська рада наділена власними повноваженнями, зокрема повноваженнями щодо надання земельних ділянок чи розпорядження бюджетними коштами відноситься до компетенції саме міської ради.

Представник позивача подала до суду відповідь на відзив, в якій підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити повністю. Звертає увагу суду на тому, що відповідачем у відзиві стверджується, що позивачем надана довідка ВПО, яка підтверджує місце реєстрації в м.Тернопіль на території Тернопільської міської ради.

Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

У відповідності до довідки від 29.07.2022 №6117- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 ; фактичним місцем проживання/перебування позивача є: АДРЕСА_2 .

У відповідь на звернення позивача від 07.03.2025, відповідач листом від 14.03.2025 за №7043-Ф/2025 повідомив позивача про відсутність підстав для нарахування та виплати компенсації за ненадання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва, покликаючись на те, що пунктом 5 додатку до Порядку виплати грошової компенсації за земельні ділянки особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", затвердженого рішенням виконавчого комітету від 26.12.2024 №1980, передбачено, що дія цього Порядку не поширюється на осіб, які на момент набрання чинності рішення міської ради "Про грошову компенсацію за земельні ділянки учасникам бойових дій та особам, прирівняних до них" №7/23/14 від 16.03.2018 не були зареєстровані на території Тернопільської міської територіальної громади".

Вважаючи протиправними такі дії відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права на безоплатну передачу із земель державної і комунальної власності земельної ділянки у власність.

Пункт 1 ст. 116 Земельного кодексу України передбачає, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-ХІІ, учасникам бойових дій та особам, прирівняним до учасників бойових дій, надаються пільги із першочергового забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочергового ремонту жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Для забезпечення реалізації пільг в частині першочергового відведення земельних ділянок учасникам бойових дій та осіб, прирівняних до них, в тому числі учасникам антитерористичної операції та їх сім`ям права на одержання земельних ділянок, керуючись Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Земельним кодексом України, з метою зниження соціальної напруги, враховуючи висновки постійних комісій з питань бюджету та фінансів з питань природокористування, приватизації, продажу та оренди землі, 16.03.2018 Тернопільською міською радою прийнято рішення №7/23/14 «Про грошову компенсацію за земельні ділянки учасникам бойових дій та особам прирівняних до них» відповідно до якого, серед іншого, вирішила наступне: 4.Право на грошову компенсацію отримують учасники бойових дій та особи прирівняні до них, в тому числі учасники антитерористичних операції та їх сім`ї, що зареєстровані на території Тернопільської міської територіальної громади.

У спірному випадку, відмовляючи позивачу у наданні грошової компенсації за земельну ділянку для індивідуального будівництва, доводи відповідача зводяться до того, що позивачем до поданої заяви від 07.03.2025 та до позовної заяви не надано доказів, що вона зареєстрована на території Тернопільської міської територіальної громади.

При цьому, учасниками справи не заперечується, що позивачем при зверненні до відповідача подано копію довідки від 29.07.2022 за №6117- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, з приводу чого суд зазначає наступне.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб передбачені Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі також - Закон № 1706-VII).

Згідно із статтею 1 цього Закону, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Поряд з цим, відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні урегульовані Законом України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні".

Відповідно до частини 1 статті 4 цього Закону особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Згідно з пунктом 10 Розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні", на період тимчасової окупації російською федерацією території України, а також на період віднесення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, територіальних громад до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, положення частини першої статті 4 цього Закону не поширюється на осіб, місце проживання яких зареєстроване або задеклароване у житлі, що знаходиться на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, а також на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії. Така особа може задекларувати або зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

До реєстру територіальної громади вносяться відомості про зареєстроване місце проживання внутрішньо переміщеної особи на тимчасово окупованій російською федерацією території України, а також на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, визначених у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (ВПО) не є документом, що підтверджує реєстрацію місця проживання. Вона лише засвідчує факт переміщення особи з тимчасово окупованої території або зони бойових дій та її взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи. Для підтвердження місця проживання використовується витяг з реєстру відповідної територіальної громади.

При цьому, суд вважає, що законодавець дозволив особам, місце проживання яких зареєстроване або задеклароване у житлі, що знаходиться на тимчасово окупованій території, а також на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.

Отож, з врахуванням наведених вище норм, суд вважає, що відповідач правомірно відмовив позивачу у надані грошової компенсації за земельну ділянку для індивідуального будівництва, так як позивачем не додано доказів, що вона зареєстрована на території Тернопільської міської територіальної громади.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 07 серпня 2025 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_2 ),

відповідач - Виконавчий комітету Тернопільської міської ради (місцезнаходження: вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46001 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.