Справа № 400/928/25
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/928/25

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Губської Юлії Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року, прийняте у складі суду судді Брагар В.С. в місті Миколаїв, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області, в якому позивач просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби в Миколаївській області щодо нарахування в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 податкової заборгованості зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у сумі 37 758,98 грн. за період з 29.08.2017 по 11.10.2024 р.;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Миколаївській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом виключення з неї запису про нарахування заборгованості зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки у сумі 37 758,98 грн за період з 29.08.2017 по 11.10.2024 р.;

- визнати протиправним та скасувати рішення завідувача Вознесенського сектору по роботі з податковим боргом управління по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Миколаївській області про опис майна у податкову заставу № 44/14-29-13-21-05 від 23.04.2024р.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Губська Юлія Олександрівна звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій вважає, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, тому просить скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що податкові зобов`язання не можуть вважатися узгодженими і у позивачки не виникло податкового зобов`язання, оскільки направлені на ім`я ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення направлені не за податковою адресою платника податків. Зазначені обставини, на переконання апелянта, виключають право контролюючого органу надсилати податкову вимогу та вживати інших заходів для стягнення грошових сум з платника податків.

Представником відповідача надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно з даними Інформаційної комунікаційної системи ГУ ДПС у Миколаївській області за Позивачем рахується податковий борг з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки (18010300) у сумі 37 758,98 гривень.

Заборгованість виникла після нарахування на центральному рівні за податковим повідомленням рішенням за кодом бюджетної класифікації доходів 18010300, а саме:

Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Ф') N 0-1415 вiд 25.04.2019 терм.спл. 29.08.2019 у сумі 3688,25 грн.

Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Ф') N 0-1415 вiд 30.03.2020 терм.спл. 29.08.2020 у сумі 4805,21 грн.

Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Ф') N 0-1415 вiд 27.04.2021 терм.спл. 11.08.2021 у сумі 4985,32 грн.

Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Ф') N 0-1415 вiд 08.02.2023 терм.спл. 08.07.2023 у сумі 6909,00 грн.

Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Ф') N 0-1415- UA0011284 вiд 26.06.2023 терм.спл. 24.03.2024 у сумі 8554,00 грн.

Нараховано пенi IКП на борг мин.р (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) на невизначений документ N б.н вiд 30.05.2017 у сумі 2698,48 грн.

Нараховано пенi IКП на борг мин.р (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) на Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Ф') N 0-1415 вiд 27.04.2018 у сумі 1563,15 грн.

Нараховано пенi IКП на борг мин.р (ст. 129 ПКУ з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) на Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Ф') N 0-1415 вiд 25.04.2019 у сумі 152,39 грн.

Податкове повiдомлення-рiшення (форма 'Ф') N 0-1415- UA0011284 вiд 24.06.2024 терм.спл. 13.12.2024 у сумі 8817,20 грн.

Відповідачем було надіслано дані податкові повідомлення-рішення на адресу Позивача.

У зв`язку з несплатою податкового зобов`язання у встановлені строки, керуючись вимогами п. 59.1 ст. 59 ПК України та п.1 розділу ІІІ «Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків», ГУ ДПС у Миколаївській області в автоматичному режимі було сформовано і направлено платнику податків податкову вимогу №8385-17 від 31.10.2017.

З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків та у порядку статті 88 ПК України податковий орган прийняв рішення про опис майна у податкову заставу.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо нарахування в інтегрованій картці позивача податкової заборгованості, а також рішення про опис майна у податкову заставу, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не оскаржувалися окремо податкові повідомлення-рішення, а лише неправомірність внесення даних до інтегрованої картки платника податків. З урахуванням викладеного та з огляду на встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податку зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Приписами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Аналіз вказаної норми дає підстави стверджувати про відсутність обов`язку контролюючого органу направляти платнику податків нову податкову вимогу у випадку збільшення суми податкового боргу. Тобто, в разі коли після направлення платнику податків податкової вимоги сума його податкового боргу збільшується, податкова вимога на збільшену суму податкового боргу не направляється.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно пунктів 58.1., 58.2., 58.3 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 42.2. статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Так, судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких було внесено відповідні записи до ІКП позивача, є чинними та не скасовані ані у адміністративному, ані у судовому порядку.

Натомість, Порядок ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 7 квітня 2016 року № 422 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 2 Розділу І Порядку визначено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Відповідно до ст.88, 89 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає, зокрема, у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Колегія суддів зазначає, за умови чинності відповідних податкових повідомлень-рішень, внесення відомостей про заборгованість до ІКП позивача не свідчать пор порушення його прав, свобод або законних інтересів. Зазначені дії податкового органу не свідчать про вжиття контролюючим органом заходів, спрямованих на погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу, а призводять лише до формування та документального визначення податкового боргу.

Аналогічно, виникнення податкової застави є передумовою для виникнення у контролюючого органу права на вжиття заходів з погашення цього боргу. Якщо ж таке право виникло і контролюючий орган розпочав дії з реалізації своєї компетенції по вжиттю заходів з погашення податкового боргу, то воно в подальшому не може бути нівельовано, а правомірність вжитих заходів може бути перевірена в межах адміністративного або судового оскарження.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що за умови чинності податкових повідомлень-рішень, на підставі яких було визначеного суми фінансових (штрафних санкцій відносно позивача), оскаржувані дії та рішення податкового органу не можуть бути визнані протиправними. Аргументи апелянта стосовно направлення податкових повідомлень- рішень не за актуальною адресою можуть бути розглянуті або у межах спору про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, або під час стягнення податкового боргу в судовому порядку.

Колегія суддів наголошує, що звернення до суду із позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування в інтегрованій картці позивача податкової заборгованості, а також рішення про опис майна у податкову заставу не є ефективним способом захисту прав позивача, оскільки навіть у випадку задоволення позову, зазначене жодним чином не вплине на факт нарахування згідно податкових повідомлень-рішень грошових зобов`язань. Зазначені обставини в їх сукупності свідчать про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Губської Юлії Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко