Справа № 440/3045/25
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/3045/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн., за час стаціонарного лікування та перебування у відпустці у зв`язку з лікуванням з 02.09.2024 по 22.11.2024;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн., за час стаціонарного лікування та перебування у відпустці у зв`язку з лікуванням з відпустці у зв`язку з лікуванням з 02.09.2024 по 22.11.2024.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі також відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/3045/25 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, витребувано докази. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначав, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

11.10.2023 позивач отримав травму, яка пов`язана з захистом Батьківщини.

У період з 02.09.2014 по 01.10.2024 він проходив стаціонарне лікування внаслідок отриманих травм.

02.10.2024 за рішенням ВЛК йому надано відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів, під час якої його стан погіршився та з 28.10.2024 по 22.11.2024 він проходив вдруге стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я внаслідок отриманих травм.

06.01.2025 року пройшов ВЛК, яка у довідці визначила зв`язок отриманої вибухової травми зі захистом Батьківщини.

27.01.2025 позивач подав відповідачу рапорт про виплату додаткової грошової винагороди в розмірі 100 000,00 грн у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом) отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, та тривалим стаціонарним лікуванням в медичних закладах внаслідок отриманих травм.

07.02.2025 в задоволенні рапорту позивача відмовлено, оскільки виписками з його медичних карт не встановлено причинно наслідкового зв`язку захворювання та отриманого 11.10.2023 травмування.

Вважаючи бездіяльність відповідача у ненарахуванні та невиплаті додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. за час стаціонарного лікування та перебування у відпустці у зв`язку з лікуванням з 02.09.2024 по 22.11.2024 протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач проти позову заперечував.

21.05.2025 до суду надійшов відзив ВЧ НОМЕР_1 на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначав, що відповідно до вимог нормативно-правових документів, які регламентують порядок виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 гривень, та згідно наданих позивачем медичних документів у командира військової частини НОМЕР_1 не було законних підстав для включення в наказ на виплату та відсутні підстави для виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн. за час стаціонарного лікування та перебування на ВЛК чи у відпустці для лікування, у період з 02.09.2024 по 22.11.2024 року.

Такі твердження відповідача аргументовані тим, що медичними документами не підтверджено причинно-наслідкового зв`язку захворювань, основних діагнозів з отриманою 11.10.2023 позивачем травмою, яка кваліфікована як легка, а відпустка для лікування надавалася у зв`язку з хворобою, на підставі того, що захворювання позивача пов`язане з проходженням військової служби, а не у зв`язку з пораненням, яке кваліфіковане, як тяжке.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи, встановлені судом

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 36 від 24.02.2022 року, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 від 24.02.2022 року ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення.

Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданою військовою частиною НОМЕР_1 28.11.2023 № 1614, за формою згідно з Додатком 5, ОСОБА_1 одержав травмування (поранення, контузію); вибухова травма (11.10.2023), закрита черепно-мозкова травма, за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, Державного суверенітету, територіальної цілісності України та відбиттям російської збройної агресії в умовах воєнного стану в районі ведення бойових дій у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 « 11» жовтня 2023 року близько 15 години 00 хвилин, поблизу населеного пункту Степове, Авдіївського району, Донецької області, під час масованого артилерійського обстрілу, обстрілу з РСЗВ позиції противником, отримав травмування (поранення, контузію): Вибухова травма (11.10.2023) Закрита черепно-мозкова травма. Травмування (поранення, контузія) не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства. Під час травмування (поранення, контузії) перебував у засобах індивідуального захисту (шолом, бронежилет) /а.с. 15/.

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 8037 ОСОБА_1 у період з 02.09.2024 по 01.10.2024 перебував на лікуванні в Комунальному підприємстві «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» з діагнозом: F43.22 Розлади адаптації: тривожно-фобічний розлад з панічними включеннями /а.с. 8/.

Згідно з довідкою №5481 військово-лікарської комісії за формою Додатку 4 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.08 № 402, проведено 02.10.2024 медичний огляд ВЛК військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 . Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після гострого порушення розладу адаптації, тривожно-фобічний синдром з панічними атаками. F43.22. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 17Г графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів /а.с. 13 на звороті/.

Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 9471 ОСОБА_1 у період з 28.10.2024 по 22.11.2024 перебував на лікуванні в Комунальному підприємстві «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» з діагнозом: тривожно-депресивний розлад органічного походження (ДЕ І-ІІ ст.; судинна, післятравматична, вертеброгенна) з наростаючим психоорганічним синдромом, стан медикаментозної субкомпесації.

Супутній діагноз: ДЕ І-ІІ ст. змішаного генезу (судинна, післятравматична (МВТ з ЗЧМТ, струсом головного мозку 11.10.2023, 19.10.2023), вертеброгенна) зі стійким цефалгічним, вестибуло-атактичним синдромами. Гіпертонічна хвороба і стадії, 2 ст. високий ризик. Викривлення носової перегородки вліво з порушенням носового дихання. Ангіопатія сітківки обох очей. Дерматит шкіри обох плечей. Розповсюджений остеохондроз, протрузії на рівні С4-С4, С5-С6 і С6-С7, L3-L4, L4-L5, L5-S1 зі спондильозом, спондилоартрозом усіх видів хребта, помірний больовий та м`язово-тонічний синдроми. Варикозне розширення підшкірних вен із басейну великої підшкірної вени лівої нижньої кінцівки. ХВН І-ІІ ст /а.с. 9-10/.

Згідно з довідкою №5481 військово-лікарської комісії за формою Додатку 4 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, проведено 06.01.2025 медичний огляд гарнізонною ВЛК №2 військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 . Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): тривожно-депресивний розлад органічного походження з наростаючим психоорганічним синдромом, стан медикаментозної субкомпесації (F06.40). Дисциркуляторна гіпертонічна енцефалопатія І ст з пірамідною недостатністю, вестибулярною дисфункцією (167.8). Хронічна вертеброгенна цервікотораколюмбалгія з ознаками мієлопоірадикулопатії з акцентом праворуч, з помірним порушенням функції (М54.1). Остеохондроз, деформуючий спондильоз, спондилоартроз шийного, грудного, поперекового відділів хребта, ускладнений грижами міжхребцевих дисків С5-С6, С6-С7, С7-Th1, L5-S1 з незначним порушенням функцій (М42.1). Деформуючий остеоартроз обох колінних суглобів І ст. з незначним порушенням функцій (М17). Фолікуіт (L 73.8). Лівобічний вузловий зоб 0-1 ст. Еутиреоз (Е 04.8).

Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

Стійкі віддалені наслідки ЗЧМТ, внаслідок вибухової травми (11.10.2023) у вигляді розсіяної органічної симптоматики, цефалгічного синдрому, без порушення слухової функції (Т90.56).

Довідка про обставини травми № 1614 від 28.02.2023 видана командиром військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 травма кваліфікується як легка.

Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

Аліментарне ожиріння І ст. (Е 66.9).

Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.

На підставі ст. 14Б, 41В, 64В, 23В, 75В, 61В, 58А, 13В графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ: Придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Непридатний до служби у підрозділах спеціального призначення, Десантно-штурмових військах, морській піхоті, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах /а.с. 14/.

27.01.2025 позивач подав відповідачу рапорт про виплату додаткової грошової винагороди в розмірі 100 000,00 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, стаціонарним лікуванням в медичних закладах внаслідок отриманих травм та перебування у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою у період з 02.09.2024 по 22.11.2024 /а.с. 17/.

05.02.2025 в задоволенні рапорту позивача відповідачем відмовлено з посиланням на те, що згідно наказу Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" та постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейськими та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним зі захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії за весь час (період) перебування на такому лікуванні або у відпустці для лікування.

Відповідно до виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого №8037 (період лікування з 02.03.2024 по 01.10.2024) солдата ОСОБА_1 не встановлено причиннонаслідкового зав`язку захворювання та отриманого 11.10.2023 травмування.

Згідно висновку ВЛК від 02.10.2024 №5481 захворювання пов`язане з проходженням військової служби.

Відповідно до виписного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого №9471 (період лікування з 28.10.2024 по 22.11.2024) солдата ОСОБА_1 не встановлено причиннонаслідкового зв`язку захворювання та отриманого 11.10.2023 травмування.

За рішенням ВЛК від 06.01.2025 № 4, захворювання з приводу якого проведено лікування та надавалась відпустка для лікування, пов`язане з проходженням військової служби /а.с. 12/.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.01.2025 року № 32 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знято зі всіх видів забезпечення /а.с. 11/.

Згідно довідки про суми грошового забезпечення за період з червня 2022 року по грудень 2024 року включно ОСОБА_1 не нараховувалась та не виплачувалась додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн /а.с. 13/.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. за час стаціонарного лікування та перебування у відпустці у зв`язку з лікуванням з 02.09.2024 по 22.11.2024, звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" /надалі - Постанова №704/ установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07 червня 2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197 /надалі - Порядок №260, у редакції, чинній на час спірних правовідносин/.

Згідно з пунктом 2 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать:

підвищення посадового окладу;

надбавки;

доплати;

винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту;

премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать:

винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану;

допомоги.

Пунктом 3 розділу І Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє дотепер.

Також у зв`язку з військовою агресією Росії проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Президент України Указом від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголосив загальну мобілізацію упродовж 90 діб.

Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" Кабінету Міністрів України доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання названих указів Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року видав Постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" /надалі - Постанова № 168, у редакції, чинній на час спірних правовідносин/.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Аналогічні положення передбачає також Порядок №260.

Так, пунктами 10-12 розділу XXXIV Порядку № 260 /у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин/ встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини) - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер);

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення) - за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Висновки щодо правозастосування

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За обставин цієї справи між сторонами виник спір щодо правомірності ненарахування та невиплати ОСОБА_1 ВЧ НОМЕР_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн пропорційно за час перебування останнього на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці у зв`язку з лікуванням за період з 02.09.2024 по 22.11.2024.

Аналіз викладених вище норм свідчить, що військовослужбовцям Збройних Сил, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці, щомісячно виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 грн.

Нормами Постанови №168 встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення (контузії, травми, каліцтва).

Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000,00 гривень винагорода.

Виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100 000 грн. При цьому, таку винагороду зберігають за час відпустки після лікування, якщо поранення було важким, а ступінь важкості поранення визначають ВЛК. Під час лікування після поранення (без прив`язки до тяжкого), але обов`язково пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці отримують і грошове забезпечення, і додаткову винагороду 100 000 грн., а під час відпустки за станом здоров`я (під час реабілітації) додаткову винагороду 100 000 грн отримують лише ті військовослужбовці, в кого поранення визнано тяжким за висновком ВЛК.

Як вже вказано вище, пункт 12 розділу XXXIV Порядку № 260 визначає єдину документальну підставу для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

У обставинах цієї справи довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), видана військовою частиною НОМЕР_1 28.11.2023 № 1614, за формою згідно з Додатком 5, чітко вказує: ОСОБА_1 одержав травмування (поранення, контузію); вибухова травма (11.10.2023), закрита черепно-мозкова травма, за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, Державного суверенітету, територіальної цілісності України та відбиттям російської збройної агресії в умовах воєнного стану в районі ведення бойових дій у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 « 11» жовтня 2023 року близько 15 години 00 хвилин, поблизу населеного пункту Степове, Авдіївського району, Донецької області, під час масованого артилерійського обстрілу, обстрілу з РСЗВ позиції противником, отримав травмування (поранення, контузію): Вибухова травма (11.10.2023) Закрита черепно-мозкова травма. Травмування (поранення, контузія) не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства. Під час травмування (поранення, контузії) перебував у засобах індивідуального захисту (шолом, бронежилет) /а.с. 15/.

Ця довідка є єдиною і достатньою підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень за час лікування військовослужбовця.

Ні порядок № 260, ні інші нормативні акти не надають права військовій частині відмовити у виплаті додаткової винагороди за час перебування на лікуванні такого військовослужбовця з підстав невстановлення причиннонаслідкового зав`язку захворювання та отриманого травмування у подальших, наступних медичних документах.

Тому суд вказує, що відмова відповідача нарахувати й виплатити спірну суму не ґрунтується на законі.

При цьому слід вказати, що описані вище медичні виписки (епікрізи) та висновки ВЛК містять інформацію як про отриману 11.10.2023 року вибухову травму, так і про інші захворювання, що є як пов`язані зі проходженням військової служби, та і інші, що є не пов`язані з проходженням військової служби.

Тому твердження відповідача про невстановлення причиннонаслідкового зав`язку захворювання та отриманого травмування є необґрунтованим. Адже зазначені медичні документи містять відомості про лікування і внаслідок травми, отриманої під час захисту Батьківщини, і внаслідок інших захворювань, пов`язаних з проходженням військової служби.

Отже суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн., за час стаціонарного лікування.

Як слідує з матеріалів справи та як повідомив сам відповідач, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у періоди з 02.09.2024 року по 01.10.2024 року; з 28.10.2024 року по 22.11.2024 року.

Як наслідок, суд зобов`язує військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100 000,00 грн., за час стаціонарного лікування з 02.09.2024 року по 01.10.2024 року; з 28.10.2024 року по 22.11.2024 року з урахуванням проведених виплат.

Що ж стосується нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн., за час перебування у відпустці у зв`язку з лікування, суд зазначає, що правове регулювання виплати додаткової винагороди в цій частині різниться.

Як вже було наведено, на нормами постанови КМУ №168, виплата додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, здійснюється особам, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, тоді як виплата такої додаткової винагороди особам, які перебувають у відпустці, здійснюється за умови, якщо така відпустка надана для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Військовослужбовець, який дістав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, за весь час стаціонарного лікування отримує винагороду 100 000 грн. При цьому, таку винагороду зберігають за час відпустки після лікування, якщо поранення було важким, а ступінь важкості поранення визначають ВЛК. Під час лікування після поранення (без прив`язки до тяжкого), але обов`язково пов`язаного із захистом Батьківщини, військовослужбовці отримують і грошове забезпечення, і додаткову винагороду 100 000 грн., а під час відпустки за станом здоров`я (під час реабілітації) додаткову винагороду 100 000 грн отримують лише ті військовослужбовці, в кого поранення визнано тяжким за висновком ВЛК.

Як вказувалося вище, у довідці ВЛК від 02.10.2024 № 5481 визначено, що захворювання позивача - так, пов`язане з проходженням військової служби, він потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів. При цьому відсутня вказівка на отримання травми, яка пов`язана із захистом Батьківщини та ступінь тяжкості травми /а.с. 13 на звороті/.

У довідці ВЛК від 06.01.2025 № 4 міститься вказівка на те, що травма, отримана позивачем 11.10.2023, так, пов`язана із захистом Батьківщини, ступінь тяжкості травми легка. Крім цього зазначено щодо певних захворювань позивача, які пов`язані з проходженням військової служби, а також певні захворювання, які не пов`язані з проходженням військової служби /а.с. 14/.

Оскільки позивачем отримана травма за висновками ВЛК за ступенем тяжкості віднесена до легкої, підстави для отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн за час перебування у відпустці для лікування, що передбачені законом, у спірний період відсутні.

Отже у задоволенні цієї частини позовних вимог необхідно відмовити.

Розподіл судових витрат

Матеріали справи не містять доказів понесення сторонами судових витрат. Отже підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн., за час стаціонарного лікування у періоди з 02.09.2024 року по 01.10.2024 року; з 28.10.2024 року по 22.11.2024 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100 000,00 грн., за час стаціонарного лікування у періоди з 02.09.2024 року по 01.10.2024 року; з 28.10.2024 року по 22.11.2024 року, з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Головуючий суддя І.С. Шевяков