Справа № 756/6870/25
Суддя: Шевчук А. В.
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

06.08.2025 Справа № 756/6870/25
Справа № 756/6870/25
Провадження № 2-а/756/131/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Шевчук А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що оскаржуваною постановою по справі про адміністративне правопорушення № 1550 від 05.05.2025 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. Оскаржувану постанову відповідач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що у постанові вказано, що він не з`явився по повістці 26.02.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , повістка була надіслана засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», чим порушив ч. 3 ст. 210- 1 КУпАП. На підставі чого, офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенантом ОСОБА_2 05.05.2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення №61 відносно нього, де вказано, що він порушив вимоги ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме не прибув по повістці 25.02.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . В протоколі зазначено, що повістка надсилалася засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта». Того ж дня, 05.05.2025 року, винесено постанову №1550 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтовано, прийнята із порушенням норм діючого законодавства, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому просить визнати протиправною та скасувати.

Ухвалою від 15.05.2025 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, копію ухвали надіслано сторонам по справі. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

09.06.2025 року надійшов відзив на позовну заяву. В обгрунтування якого, представник відповідача зазначив, що за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на ім`я позивача сформовано повістку про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 16.05.2025 року, з метою уточнення даних.

Повістка надіслана засобами поштового зв`язку (рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення) на адресу зареєстрованого місця проживання позивача, а саме: АДРЕСА_1 . Зазначає, що вказану адресу позивачем повідомлено під час оновлення своїх облікових даних.

Дане поштове відправлення позивач не отримав, повернуто АТ «Укрпошта» на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Оскільки позивач був відсутній за адресою місця проживання, повідомленою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних та відповідно не з`явився його внесено до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

05.05.2025р. поліцейським УП ДПП капралом поліції Єрошенко В.I. за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено гр. ОСОБА_1 , який перебував в розшуку за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_3 та якого в подальшому запрошено до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Надалі 05.05.2025 року офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно позивача складено протокол №1550 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідно до якого встановлено факт неявки по повістці позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є порушенням вимог абз. 2 ч. 1 та абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Пояснень і зауважень щодо змісту протоколу від позивача не надходило.

На підставі обставин установлених під час розгляду справи, тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно позивача винесено постанову №1550 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З огляду на зазначене просили у позові відмовити.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відтак суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, розглянута відповідачем, як уповноваженою особою.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оборону України" громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою відповідальність, передбачену ст. 210-1 КУпАП.

Об`єктом такого правопорушення є суспільні відносини у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації, які з урахуванням частини 1 ст. 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та частиною 13 ст. 2 Закону « Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема, полягають у неприбутті громадян за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці в тому числі і для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду та /або відмови у проходженні обов`язкового медичного огляду.

Судом встановлено, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_4 № 1550 від 05.05.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Згідно постанови ОСОБА_1 не з`явився по повістці 25.02.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , повістка надіслана засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта».

З наданої відповідачем копії поштового повідомлення встановлено, що надіслана позивачу засобами поштового зв`язку повістка про виклик повернута з відміткою "одержувач відсутній за вказаною адресою". Оцінюючи вказаний доказ, суд приймає до уваги те, що позивач викликався на 25.02.2024 року, у той час як повістка доставлена до адресата і проставлено відмітку " одержувач відсутній за вказаною адресою" 24 лютого 2024 року.

Відповідно до п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 р. № 1071) (далі - Правила №270) рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК".

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК", працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Пунктом 85 Правил №270 передбачено, що рекомендовані листи з позначками "Повістка ТЦК", "Вручити особисто" підлягають врученню особисто адресатам.

З інформації про трекінг "Укрпошти" поштового відправлення № 981 не можливо відслідкувати чи належним чином працівник поштового відділення здійснював оповіщення позивача про наявність для нього повістки від ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначено, що 20.02.2024 року відправлення прибуло до відділення, 21.02.2024 року - невдала спроба вручення, 24.02.2024 року конверт повертається на адресу відправника із зазначенням причин невручення як «одержувач відсутній за вказаною адресою». Жодних відміток коли саме відправлення доставлялось на адресу позивача, чи залишалось йому повідомлення про необхідність отримання рекомендованого листа не відображено. Вказане свідчить про те, що позивач дійсно міг не знати про направлення йому повістки з вимогою прибути 25.02.2024 року до ТЦК. Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

З інших досліджених судом доказів також не встановлено умислу позивача на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зокрема за неявку на виклик до РТЦК.

Відповідно до примітки ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Тобто, якщо Міністерство Оборони України, як держатель такого реєстру може отримати відомості про особу шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами, то особу не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за неповідомлення таких відомостей.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем уточнено свої облікові дані 12.07.2024 року, тобто до моменту формування повістки, що підтверджено наявними в матеріалах справи документами.

Окрім того, із копії повістки про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення даних вбачається, що номер повістки 2483010 та дата виклику на 26.02.2025 року відрізняються від вказаного номеру повісти та дата виклику в протоколі про адміністративне правопорушення від №1550 від 05.05.2025 року та постанові про адміністративне правопорушення №1550 відносно ОСОБА_1 , оскільки там вказано що останні не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 за викликом по повістці №1535450 на 25.02.2025 року. Тобто вказані повістки є різними.

Зі встановлених у справі обставин, а також відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, у діях позивача не встановлено складу правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому провадження підлягає закриттю, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, а також те, що правомірність прийнятого рішення відповідачем не доведено, суд доходить висновку про задоволення позову, визнання протиправною і скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 210-1, 247, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 79, 132, 139, 162, 205, 246, 250, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 від 05.05.2025 року № 1550 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного порушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_4 605,60 грн. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Шевчук