Справа № 420/23651/24
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/23651/24

Головуючий І інстанції: Хлімоненкова М.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Коваля М.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року (м.Одеса, дата складання повного тексту судового рішення - 18.10.2024р.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Салтех Юкрейн» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

29.07.2024р. ТОВ «Салтех Юкрейн» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Держмитслужби) про коригування митної вартості товарів від 18.06.2024р. №UA500050/2024/000044/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості є протиправними, безпідставним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки під час декларування товарів, ТОВ «Салтех Юкрейн» подано повний пакет документів, необхідний для митного оформлення вказаного в декларації товару. Разом із тим, не дивлячись на подання позивачем повного пакету необхідних, передбачених МК України документів, відповідачем прийняті спірні рішення за резервним методом. У той же час, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім аргументом для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом.

Представник відповідача надав до суду першої інстанції письмовий відзив, в якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року (ухваленим в порядку спрощеного (письмового) провадження) позов ТОВ «Салтех Юкрейн» - задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 18.06.2024р. №UA500050/2024/000044/2. Стягнуто з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Салтех Юкрейн» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач 15.11.2024р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про те, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.10.2024р. і прийняти нове, яким позовні вимоги ТОВ «Салтех Юкрейн» - залишити без задоволення.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2024р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської митниці та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

18.12.2024р. матеріали даної справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ТОВ «Салтех Юкрейн» зареєстрований 20.04.2022р. як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

15.05.2023р. між ТОВ «Салтех Юкрейн» (покупець) та MEHMET TUNCER GIDA NAK. INS. SAN. Ve TIC.LTD.STI (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт (договір) купівлі-продажу №8, за умовами якого продавець зобов`язувався поставити на умовах дійсного контракту, а покупець зобов`язувався прийняти та оплатити «сіль» (Товар).

Згідно з розділом 2 (п.2.1-2.5) Контракту, загальна сума контракту складає узгоджена сума в проформах/комерційних інвойсах. Валюта контракту - долар США. Валюта платежу за цим контрактом - долар США. Загальна кількість товару за цим контрактом необмежена та складається із кількості товару по інвойсам. Кількість, вартість та умови поставки товару зазначається в інвойсі від продавця.

У вартість товару по даному Контракту входить вартість упаковки Товару в поліпропіленові мішки 25 кг із зображенням приватної марки «SMARTSALT» та в біг-беги 1000-1250-1350 кг із зображенням приватної марки «SMARTSALT».

У вартість товару по даному Контракту включаються транспортні витрати продавця з доставки товару до порту відправлення в країні продавця, а також витрати з обробки вантажу в порту та навантаження товару на судно, якщо інші умови поставки товару не узгоджені сторонами в додаткових угодах.

У розділі 3 Контракту сторони узгодили умови платежів, за якими оплата за товар по Контракту проводиться на умовах 100% передоплати Товару на підставі Інвойса від продавця, якщо інші умови оплати не передбачені в Інвойсі. Оплата Товару проводиться шляхом банківського переказу грошових коштів на банківський рахунок продавця за реквізитами, зазначеними у п. 3, 4 Контракту в наступному порядку: 20% в період узгодження замовлення Товару на підставі Інвойса проформи, 80% в період доставки Товару в порт призначення на підставі відповідного повідомлення по електронній пошті (коли товар буде готовий до вивантаження та до початку вивантаження товару). Ціни на попередньо оплачений товар покупцем не підлягають зміні. Оплата повинна бути проведена банківським переказом в доларах США.

Умови поставки передбачені у розділі 4 Контракту, згідно з яким, базис поставки Товару за цим Контрактом трактується у відповідності до положень Incoterms 2010 в редакції Міжнародної торгової палати. Умови поставки товару за цим Контрактом визначаються Сторонами в Інвойсах.

Відповідно до проформи-інвойс №2024-03-09 від 09.03.2024р. та інвойсу від 02.05.2024р. за контрактом №8 від 15.05.2023р. погоджені умови поставки (FOB BARTIN) та умови оплати (передоплата 136143,75 дол. США та 37435,25 дол. США - протягом 60 днів з дати інвойсу) наступного товару: - 393 750 кг харчової солі, помел №1 в поліпропіленових мішках по 25 кг; - 500 000 кг харчової солі, помел №0 в поліпропіленових мішках по 25 кг, - 583 200 кг харчової солі SMARTSALT помел №1 в поліпропіленових мішках по 25 кг; - 365 850 кг харчової солі SMARTSALT помел №0 в поліпропіленових мішках по 25 кг; - 230 850 кг харчової солі SMARTSALT EXTRA в поліпропіленових мішках по 25 кг. Вартість товару складає 173579 дол. США.

Як вбачається зі платіжних документів (виписки SWIFT): 19.02.2024р. на суму 18700 дол. США; 11.03.2024р. на суму 40000 дол. США; 04.04.2024р. на суму 30000 дол. США; 05.04.2024р. на суму 15000 дол. США; 23.04.2024 на суму 30000 дол. США; 29.05.2024р. на суму 15000 дол. США - вартість товару була частково оплачена до надання товару для митного оформлення та після такого.

Позивачем для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація (МД) №24UA62U2 від 10.06.2024р., відповідно до якої, за умовами поставки FOB на митну територію України надійшов товар ТОВ «Салтех Юкрейн», а саме: 1. Сіль, придатна для споживання людьми: Сіль харчова, помел №1, в поліпропіленових мішках по 25 кг, 315 біг-бегів (по 1250 кг) - 393750 кг. Сіль харчова, помел №0, в поліпропіленових мішках по 25 кг, 400 біг-бегів (по 1250 кг) - 500000 кг. Сіль харчова, SMARTSALT, помел №1, в поліпропіленових мішках по 25 кг, 432 біг-бегів (по 1350 кг)- 583200 кг. Сіль харчова, SMARTSALT, помел №0, в поліпропіленових мішках по 25 кг, 271 біг-бегів (по 1350кг) - 365850 кг. Сіль харчова, SMARTSALT, EXTRA, в поліпропіленових мішках по 25 кг, 171 біг-бегів (по 1350 кг) - 230850 кг. Виробник: HAKAN TUZ GENEL GIDA INS.NAK.SAN.VE TIC.LTD.STI. Країна виробництва TR.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) №24UA62U2 від 10.06.2024р. позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД, а саме:

- рахунок-проформа (Proforma invoice) від 09.03.2024р. №2024-03-09;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) від 02.05.2024р. №е-Fatura;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) від 02.05.2024р. №ЕIH168;

- коносамент (Bill of lading) від 14.05.2024р. №2;

- сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) від 02.05.2024р. №Т 0704695;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) від 05.06.2024р. №24UA29U0;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 15.05.2024р. №SD4- 2024/12;

- копія митної декларації країни відправлення від 02.05.2024р. №24411800EX00000656;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 15.05.2023р. №8, стороною якого є виробник товарів, що декларуються;

- пакувальний лист від 02.05.2024р. №б/н до інвойсу №ЕIH168 від 02.05.2024р.;

- митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів від 03.06.2024р. №24UA29U0.1;

- вантажна відомість (Cargo Manifest) від 14.05.2024р.;

- картка відмови №UA500050/2024/000280 від 05.06.2024р.;

- цінова пропозиція №бн від 09.03.2024р.;

- довідка №17 від 23.05.2024р.;

- виписки із системи SWIFT щодо здійснення декларантом оплати товару;

- платіжний документ про оплату послуг з перевезення (SWIFT) від 16.05.2024р.;

- прайс-лист Продавця щодо ціни товару від 02.05.2024р.;

- висновок Державного підприємства ДП «ДЕРЖЗОВНІШІНФОРМ» від 22.05.2024 р. №015074;

- розрахунок ціни (калькуляція) від 02.05.2024р.;

- додаткова угода №1 від 30.10.2023р. до Контракту №8 від 15.05.2023р.;

- додаткова угода №2 від 02.11.2023р. до Контракту №8 від 15.05.2023р.;

- договір перевезення (чартер партія) №1 від 30.04.2024р.;

- генеральний акт №1 від 23.05.2024р.;

- довідка від 15.01.2024р.;

- лист від 03.06.2024р.;

- лист постачальника від 17.01.2024р.

У ході контролю правильності визначення митної вартості відповідачем 10.06.2024р. було надіслано повідомлення (ідентифікатор повідомлення №e6fc8eac-179b-4b22-bd48-ff7c0727f4eb від 10.06.2024р.) щодо необхідності надання додаткових документів.

10.06.2024р. декларантом було надано митному органу листа №22, в якому декларант наполягав на проведенні консультації щодо обрання методу визначення митної вартості товару виключно у письмовому вигляді.

11.06.2024р. декларант направив до митного органу запит, яким просив уточнити (вказати): які саме складові митної вартості розраховані та зазначені у декларації митної вартості, поданої декларантом разом із ЕМД 10.06.2024р. №24UA62U2 є непідтвердженими; чому із поданих документів неможливо встановити дані складові розрахованої та заявленої Декларантом митної вартості товару; які документи необхідні для підтвердження того чи іншого складника.

14.06.2024р. митним органом у відповідь на запит Декларанта від 11.06.2024р., надіслано повідомлення (ідентифікатор №08c09ee5-34cc-4ed9-90f8-1a6722eb4342), відповідно до якого, відповідач зазначив, що консультація між митним органом та декларантом щодо визначення митної вартості буде проведена після опрацювання додаткових документів (які запропоновано надати у попередньому повідомленні) або листа декларанта, що більше документів надаватися не буде або сплине строк 10 календарних днів; контракт складено на російській мові, що є порушенням Закону України «Про принципи державної мовної політики»; підписи у договорі (контакті) товарів відрізняються від відповідних підписів у інвойсі та пакувальному листі; контракт складений з продавцем товару, а не виробником, тому виникло питання щодо договору із третіми особами; строк дії документа, який зазначено як прайс-лист (а насправді це комерційна пропозиція, спрямована конкретному покупцю), закінчився. Також, листом повідомлено декларанта, що спрацювала форма контролю 105-2 «Необхідно перевірити достовірність декларування витрат на транспортування. Сума транспортних витрат нижча порівняно з мінімальними витратами на кілограм товару по аналогічних країні відправлення, виду транспорту та умовах поставки при попередніх митних оформленнях. Виникли питання щодо правильності достовірності декларування витрат на транспортування. Документи про вартість перевезення до митної декларації не надані.

14.06.2024р. Декларантом, додатково на запит митного органу листом від 14.06.2024р. вих. №25 було подано лист-пояснення та додатково надано наступні документи: виписку із бухгалтерського обліку ТОВ «Салтех Юкрейн» по Контракту №8 від 15.05.2023р., Акт звірки по Контракту №8 від 15.05.2023р. станом на 10.06.2024, Лист від 15.01.2024р. HAKAN TUZ GENEL GIDA INS.NAK.SAN.VE TIC.LTD.STI. із перекладом на українську мову, Лист від 12.06.2024р. MEHMET TUNCER GIDA NAK. INS. SAN. Ve TIC.LTD. STI із перекладом на українську мову, Каталог виробника, ЕМД №24UA11U6 від 29.05.2024р. разом із декларацією митної вартості, ЕМД №24UA49U7 від 26.05.2024р. разом із декларацією митної вартості, Акт від 23.05.2024р. прийому-передачі наданих послуг за чартер-партією №1 від 30.04.2024р., переклад Контракту №8 від 15.05.2023р. разом із додатковими угодами на українську мову.

18.06.2024р. митним органом було повідомлено позивача (електронне повідомлення з ідентифікатором №2582fa04-23a1-4b77-ade3-e2acbe5e85f6), що митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ) - за ціною договору щодо ідентичних товарів. У митного органу наявна інформація, щодо вартості операцій з ідентичними товарами.

В даному повідомленні зазначено, що за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом шляхом обміну електронними повідомленнями було обрано другорядний метод визначення митної вартості - за ціною договору щодо ідентичних товарів.

19.06.2024р. відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500050/2024/000297, та прийнято рішення №UA500050/2024/000044/2 від 18.06.2024р. про коригування митної вартості ЕМД від 10.06.2024р. №24UA62U2, за яким митну вартість товару визначено із застосуванням другорядного методу - за ціною договору щодо ідентичних товарів.

У картці відмови, відповідач зазначив, що з метою забезпечення повноти оподаткування митним органом було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості таких товарів з урахуванням виду транспорту, фізичних характеристик та умов поставки FOB, що надійшли на адресу імпортера раніше та митна вартість яких визначалась за основним методом, є більшим і становить 0,1088 дол. США/кг (МД від 05.03.2024р. №UA500050/2024/002816).

Відповідно до рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 18.06.2024р. №UA500050/2024/000044/2, митну вартість товару визначено з розрахунку - 0,1088 дол. США/кг».

В прийнятому рішенні, відповідач зазначив, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме: 1) сума в платіжних документах відрізняється від даних комерційного інвойса від 02.05.2024р. №ЕІН168 та ін.; 2) у зовнішньо-економічному договорі (контракту) купівлі-продажу товарів від 15.05.2024р. №8 підпис Продавця відрізняється від відповідних підписів у інвойсі та пакувальному листі, що може вказувати на підробку вказаних документів; 3) в копії митної декларації країни відправлення від 02.05.2024р. №24411800ЕХ00000656 є посилання на інший рахунок-фактуру (який до митного оформлення не надавався), ніж поданий до митного оформлення. Також, в копії митної декларації країни відправлення відсутня торгівельна марка HAKAN та SMARTSALT.ю яка зазначена в поданій декларації, внаслідок чого виникають сумніви що дана експортна декларація стосується даної поставки товарів; 4) у ціновій пропозиції від 09.03.2024р. №б/н та прайс-лист від 02 05.2024р. строк дії до 31.05.2024р.; 5) наданий до митного оформлення сертифікат про походження товару №Т0704695 від 02.05.2024р. не містить посилання ні на контракт купівлі-продажу товару, ні на інвойс та ін, також не зазначено назву параходу.

Враховуючи зазначене, відповідно до ч.ч.2,3 ст.53,54 МК України декларанту запропонували протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів, 6) каталоги, специфікації.

14.06.2024р. декларантом надіслано лист-пояснення №25 та додаткові документи.

Водночас, як зазначено у рішенні, були подані не всі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2, 3 ст.53 МК України, не скасовані наявні розбіжності у раніше наданих документах та наявні розбіжності у додатково поданих документах. Ніяких посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів митному органу надано не було. Крім того, декларантом не було надано каталогу або специфікації. Також не було надано роз`яснення щодо використання російської мови під час укладання контракту

Також, у рішенні зазначено, що за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом шляхом обміну електронними повідомленнями було обрано другорядний метод визначення митної вартості - за ціною договору щодо ідентичних товарів. У митного органу наявна інформація, щодо вартості операцій з ідентичними товарами. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості таких товарів з урахуванням виду транспорту, фізичних характеристик та умов поставки (FOB), що надійшли на адресу імпортера раніше та митна вартість яких визначалась за основним методом, є більшим і становить 0,1088 дол. США/кг (МД від 05.03.2024р. №UA500050/2024/002816).

Не погоджуючись із рішеннями Одеської митниці, вважаючи їх протиправними та такими, що прийняті без урахування усіх обставин справи, позивач звернувся з даною позовною заявою до суду.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій та спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції та вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Згідно з визначенням, наведеним у ч.1 ст.4 МК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), «митним контролем» є сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Як слідує зі змісту положень ст.49 МК України, митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.ч.4,5 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Як визначено ч.3 ст.318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки (ст.50 МК України).

Частиною 1 ст.51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Як передбачено ст.52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

Так, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до ч.7 ст.55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення органу доходів і зборів щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність органу доходів і зборів щодо неприйняття протягом строків, встановлених ст.255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від органу доходів і зборів інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від органу доходів і зборів надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

У випадках, визначених Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, органу доходів і зборів, який проводить митне оформлення цих товарів, разом із митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

Декларація митної вартості подається у разі: 1) якщо до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати, зазначені у ч.10 ст.58 МК України, і якщо вони не включалися до ціни; 2) якщо з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, виділено витрати, зазначені у ч.11 ст.58 цього ж Кодексу; 3) якщо покупець та продавець пов`язані між собою.

В інших випадках декларація митної вартості подається за власним бажанням декларанта або уповноваженої ним особи.

Декларація митної вартості не подається, у тому числі у випадках, передбачених частиною п`ятою цієї статті, у разі декларування партій товарів, митна вартість яких не перевищує 5000 євро.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відомості, зазначені у ч.8 цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей.

Форма декларації митної вартості, а також правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом з`явлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.

Згідно з ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу і документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з ч.2 зазначеної статті, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч.5,6 ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до приписів ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

У відповідності до ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні, а також вартісні характеристики товарів, які підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, як передбачено ч.6 вищевказаної статті, декларант або ж уповноважена ним особа за власним бажанням може подати наявні у них додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Водночас, витребуванню підлягають лише ті документи, що дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Але, при цьому, необхідно зазначити, що витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності саме обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за дані товари. Такі сумніви митниці вважаються обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять суттєві розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже, наведені вище приписи діючого митного законодавства фактично зобов`язують митний орган зазначити чіткі та конкретні обставини, які викликали у нього відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Згідно з ч.3 ст.54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

При чому, відповідно до ст.55 МК України, письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів, митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у ч.9 цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) па основі додавання вартості (обчислена вартість); і) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться па митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами ч.ч.1,2 ст.64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст.58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається із використанням способів, які не суперечать законам України та є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GАТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися па раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Зокрема, аналізуючи наведені у спірному рішенні про коригування митної вартості товару від 18.06.2024р. №UA500050/2024/000044/2, обставини, котрі слугували підставою для його винесення, а також доводи, аргументи учасників справи, у їх сукупності, судова колегія вкотре наголошує, що встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Так, підставами для коригування митної вартості відповідачем було зазначено, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі) відсутні дані щодо складових митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Тобто, на переконання митниці, декларантом була заявлена непідтверджена документально митна вартість.

Опрацювавши надані позивачем документи, митний орган прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, застосувавши резервний метод визначення митної вартості.

Проте, яке вірно зазначив суд першої інстанції, жодного належного та допустимого доказу, що надані позивачем документи містять розбіжності не надано. У той же час, «розбіжністю» є саме відсутність однаковості в документах щодо митної вартості товару.

У цьому контексті, слід зазначити про те, що приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості перевірки на підставі наданих декларантом документів, обґрунтувати необхідність перевірки таких спірних відомостей, а також зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Позивачем, у свою чергу, було надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Ціна товару була визначена позивачем згідно з умовами контракту. В той же час обставини, якими мотивоване рішення митного органу про необхідність витребування додаткових документів є необґрунтованими, оскільки надані документи у сукупності підтверджують визначену митну вартість товару позивачем (декларантом) за першим методом визначення митної вартості.

Судова колегія звертає увагу, що декларантом здійснено розрахунок митної вартості партії товару за ЕМД 10.06.2024р. №24UA62U2 за ціною контракту (фактурна вартість згідно інвойсу від 02.05.2024р. № ЕIH168) з додаванням витрат на перевезення товару (фрахт судна згідно Чартер-партії від 30.04.2024р. на фрахт судна SAHIN 4, рахунку на сплату за фрахт та документи, що підтверджують сплату за фрахт відповідно до кількості тон вантажу за коносаментом № 2 від 14.05.2024р.), що відображено у декларації митної вартості.

Усі ці документи узгоджуються між собою та підтверджують задекларовану митну вартість у розмірі 8521409,20 грн.

При цьому, виходячи зі змісту повідомлення митного органу від 10.06.2024р. (ідентифікатор №e6fc8eac-179b-4b22-bd48-ff7c0727f4eb), митним органом не було встановлено будь-яких застережень для застосування Декларантом методу визначення митної вартості - за ціною контракту.

Так, у даному випадку, відомості щодо номенклатури товару, його походження, ваги, вартості, перевізника, маршруту перевезення, які містяться в товаросупровідних документах та які були подані до митного оформлення, кореспондуються між собою та не містять розбіжностей, тим паче в числових значеннях.

Відповідач, в свою ж чергу, не повідомляв декларанта про те, які саме обставини та/або числові показники потребують додаткового підтвердження.

Разом із цим, колегія суддів звертає увагу на правову позицію Верховного суду, викладену у постанові від 29.07.2020р. у справі №420/1709/19, згідно з якою, в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складники митної вартості товару.

Разом із тим, як вбачається із митної декларації від 10.06.2024р. №24UA62U2 ціна товару, його номенклатура, вага відповідають тій, що зазначена у поданому Декларантом до митного оформлення комерційному інвойсі від 02.05.2024р. №ЕIH168.

На підтвердження витрат на транспортування товару, Декларантом надано митному органу (в тому числі додатково на запит про витребування документів від 10.06.2024р.) Договір перевезення (чартер партія) № 1 від 30.04.2024, відповідно до змісту якого вбачається, що вартість фрахту складає 18,269 дол. США за 1 метричну тону брутто, рахунок (інвойс) на сплату за перевезення №SD4-2024/12 від 15.05.2024р. на суму 61849,08 дол. США, виписку із системи SWIFT від 17.05.2024р. на суму 61849,08 доларів США на підтвердження оплати за фрахт, коносамент №2 від 14.05.2024р. на партію товару, що розмитнюється; Акт від 23.05.2024р. прийому передачі послуг на Чартер-партією №1 від 30.04.2024р.

Суд 1-ї інстанції цілком вірно зазначив, що вказаними документами підтверджується, що вартість оцінюваного товару, щодо якого здійснено коригування митної вартості, відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі).

Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містили.

Відтак, у відповідача не було визначених МК України підстав для витребування документів, а з поданих Декларантом документів можливо було чітко перевірити заявлену митну вартість (її числові показники) та її складники.

Що ж стосується доводів відповідача на те, що сума в платіжних документах відрізняється від даних комерційного інвойса від 02.05.2024р. №ЕІН168 та інших, то судова колегія звертає увагу, що у відповідності до п.3.1 Контракту №8 від 15.05.2023р., оплата за Товар по цьому Контракту здійснюється на умовах 100% попередньої оплати Товару на підставі Інвойсу від Продавця, якщо інші умови не передбачені в Інвойсі.

Пунктом 3.2 Контракту обумовлено, що оплата Товару здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів на банківський рахунок Продавця за реквізитами, вказаними у п. 3.4 цього Контракту в наступному порядку:

- 20% у період погодження замовлення на підставі Інвойсу-проформи;

- 80% в період доставки Товару в порт призначення на підставі відповідного повідомлення на електронну пошту.

З матеріалів справи встановлено, що до митного оформлення декларантом надано: проформу-інвойс від 09.03.2024р. на суму 173579 дол. США., комерційний інвойс №ЕІН168 від 02.05.2024р., в яких зазначено умови поставки: FOB Bartin, умови оплати: 136143,75 дол. США передплата, 37 435,25 дол. США - протягом 60 днів з дати інвойсу.

Таким чином, в комерційному інвойсі від 02.05.2024р. № ЕІН168 сторони Контракту №8 від 15.05.2023р. обумовили інші умови оплати, ніж передбачені його п.3.2, однак які відповідають п.3.1. Контракту №8.

На підтвердження оплати за партію товару, що надійшла за коносаментом №2 від 14.04.2024р., Декларантом було надано митному органу наступні платіжні документи (виписки SWIFT): 07.02.2024р. на суму 31960,88 дол. США; 19.02.2024р. на суму 18700 дол. США; 11.03.2024р. на суму 40000 дол. США; 04.04.2024р. на суму 30000 дол. США; 05.04.2024р. на суму 15000 дол. США; 23.04.2024р. на суму 30000 дол. США.

Додатково, разом із поясненнями від 14.06.2024р. наданими листом №25, Декларант надав митному органу Акт звірки від 10.06.2024р. взаєморозрахунків між Компанією MEHMET TUNCER GIDA NAK. INS. SAN. Ve TIC.LTD. STI та ТОВ «Салтех Юкрейн» за Контрактом №8 від 15.05.2023р. та виписку з бухгалтерського обліку ТОВ «Салтех Юкрейн», в сукупності з яких прослідковується, що станом на 23.04.2024р. (до виставлення інвойсу № ЕІН168 від 02.05.2024р.), існувала переплата у розмірі 136143,75 дол. США за взаєморозрахунками між сторонами контракту № 8 від 15.05.2023р., яка утворилась саме за рахунок оплати Декларантом грошових коштів на користь продавця згідно з платіжними документами, наданими до митного оформлення.

Також, декларантом було подано виписку SWIFT 29.05.2024р. на суму 15000 дол. США, про сплату за поставлену партію товару відповідно до інвойсу вже після поставки товару, але здійснену до митного оформлення.

Відтак, станом на дату винесення спірного рішення про коригування митної вартості товару, Декларант мав доплатити Постачальнику в строк 60 днів з дати інвойсу (до 01.07.2024р.), суму 22435,25 дол. США, що підтверджується як актом звірки від 10.06.2024р., так і відомостями бухгалтерського обліку ТОВ «Салтех Юкрейн».

Судова колегія погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про те, що з огляду на викладене вище, платіжні документи на суму 22435,25 дол. США Декларантом до митного оформлення не подавались через те, що строк оплати цієї частини відповідно до інвойсу №ЕІН168 від 02.05.2024р. ще не настав. При цьому, Декларантом було заявлено в ЕМД 24UA62U2 від 10.06.2024р. повну фактурну вартість оцінюваної партії товару згідно комерційного інвойсу, тобто в незалежності від умов оплати, оскільки такі умови не впливають на ціну товару.

Як уже зазначалось судом вище, згідно з висновками Верховного суду викладених, зокрема, у постанові від 29.07.2020р. у справі № 420/1709/19, в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складники митної вартості товару. Умови, на яких повинна здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару в документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумнів у достовірності задекларованої митної вартості.

У той же час, подані до митного оформлення платіжні документи за товар з урахуванням умов оплати, що зазначені в інвойсі №ЕІН168 від 02.05.2024р. та здійснені на підставі Контракту №8 від 15.05.2023р. цілком підтверджують заявлену декларантом митну вартість.

При цьому, доводи відповідача про те, що у зовнішньоекономічному договорі (контракті) купівлі-продажу товарів від 15.05.2024р. №8 підпис Продавця відрізняється від відповідних підписів у інвойсі та пакувальному листі, що може вказувати на підробку вказаних документів, колегією суддів відхиляються, оскільки такі зауваження є виключно припущеннями і не підтверджуються жодними належними доказами.

Окрім того, як свідчать матеріали справи, для усунення будь-яких сумнівів митниці в поданні декларантом до митного оформлення достовірних документів, додатково 14.06.2024р. позивачем було надано митному органу лист Компанії MEHMET TUNCER GIDA NAK. INS. SAN. Ve TIC.LTD. STI від 12.06.2024р., в якому виробник (постачальник) партії товару підтвердив оформлення ним документів, що передбачені п.4.4 Контракту №8 від 15.05.2023р., в тому числі вказаного інвойсу та пакувального листа.

У цьому контексті, суд 1-ї інстанції цілком вірно зауважив на тому, що відповідачем не вказано, яким чином витребування у декларанта додаткових документів, а саме, договору із третіми особами, пов`язаних з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається, та інших товаросупровідних документів з третіми особами, могло спростувати припущення про підробку документів та підтвердити заявлену декларантом за першим методом митну вартість товару, при поданні останнім до митного оформлення всіх без виключення документів, передбачених ч.2 ст.53 МК України.

Як свідчать матеріали справи, у відповідь на повідомлення митниці від 14.06.2024р. щодо обґрунтування витребування у декларанта договору із третіми особами, пов`язаного з договором (угодою, контрактом) на поставку товару та рахунків на здійснення платежів третім особам на користь продавця через те, що поданий до митного оформлення Контракт №8 від 15.05.2023р. укладений не з виробником товару, було надано Лист від 15.01.2024р. Виробника товару HAKAN TUZ GENEL GIDA INS.NAK.SAN.VE TIC.LTD.STI., де останній зазначив, що Компанія MEHMET TUNCER GIDA NAK. INS. SAN. Ve TIC.LTD. STI має виключне право укладати зовнішньоекономічні контракти та представляти завод-виробник в інших країнах та підтвердив, що виробник Товару погоджує прайс листи, комерційні пропозиції та калькуляції вартості від Компанії MEHMET TUNCER GIDA NAK. INS. SAN. Ve TIC.LTD. STI та просив вважати ці документи документами виробника.

У свою чергу, надаючи оцінку доводам відповідача про те, що в копії митної декларації країни відправлення від 02.05.2024р. №24411800EX00000656 є посилання на інший рахунок-фактуру (який до митного оформлення не надавався), ніж поданий до митного оформлення, та в копії митної декларації країни відправлення відсутня торгівельна марка HAKAN та SMARTSALT, яка зазначена в поданій декларації, внаслідок чого виникають сумніви, що дана експортна декларація стосується даної поставки товарів, то колегія суддів наголошує, що у розумінні вимог МК України, «експортна декларація» не є тим документом, що підтверджує митну вартість товару та які визначені ч.2 ст.53 МК України. Експортна декларація заповнюється експортером, а не декларантом.

Декларантом здійснено опис товару у графі 31 ЕМД за кодами УКТЗЕД у відповідності до Закону України «Про митний тариф» та зазначеними експортером кодами УКТЗЕД в проформах інвойсах, комерційному інвойсі, прайс-листі, калькуляції.

Водночас, зазначення товарної марки (або є її відсутність) жодним чином не впливає на числові значення митної вартості та не призводить до зміни ставки ввізного мита.

Крім того, як вбачається із експортної декларації від 02.05.2024р., постачальником товару є MEHMET TUNCER GIDA NAK. INS. SAN. Ve TIC.LTD. STI, з яким власне ТОВ «Салтех Юкрейн» і укладено Контракт №8. Також, в експортній декларації міститься назва заводу виробника товару - HAKAN TUZ GENEL GIDA INS.NAK.SAN.VE TIC.LTD.STI. Окрім того, експортна декларація країни відправлення (Туреччини) підтверджує проходження митних процедур в Туреччині, та інформація, що в ній міститься про постачальника та покупця, назву, кількість та ціну товару, умови поставки відповідає тій що зазначена у митній декларації №24UA62U2 від 10.06.2024р., а також в пакувальному листі, коносаменті, генеральному акті та в інвойсі від 02.05.2024р. №ЕIH168

Відтак, на думку колегії суддів, із наведеної у експортної декларації від 02.05.2024р. інформації можливо однозначно ідентифікувати зовнішньоекономічну операцію в цілому і без посилання на рахунок-фактуру та без зазначення торгівельної марки, адже відсутні розбіжності у номенклатурі, ціні, об`ємі (масі), особі продавця товару, країни його походження.

Суд звергає увагу, що саме інвойс в силу положень ч.2 ст.53 МК України, є одним із основних документів, разом із зовнішньоекономічним контрактом, банківськими платіжними документами, що підтверджують оплату за товар згідно контракту, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, документи, що підтверджують сплату за перевезення, які в сукупності підтверджують митну вартість товару та пояснюють числові значення складових митної вартості, на підставі яких саме і проводився розрахунок митної вартості декларантом.

Більше того, експортна декларація не є основним документом, яким визначається митна вартість, а може бути поданий додатково задля уточнення та доповнення певних відомостей, що необхідні для здійснення митного оформлення, і може бути оцінена митним органом на предмет перевірки (контролю) заявлених декларантом числових значень митної вартості лише у випадку, якщо подані документи, що зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності

Разом із тим, подані декларантом документи, не містять будь-яких розбіжностей в числових значеннях щодо кількості товару, його номенклатури, ціни за одиницю, загальної вартості.

Що ж стосується доводів відповідача про те, що у ціновій пропозиції від 09.03.2024р. №б/н та прайс-листі від 02.05.2024р. був зазначений строк дії до 31.05.2024р., то колегія суддів зазначає, відповідно до положень п.3.1 Контракту №8 від 15.05.2023р., оплата за Товар по цьому Контракту здійснюється на умовах 100% попередньої оплати Товару на підставі Інвойсу від Продавця, якщо інші умови не передбачені в Інвойсі.

До митного оформлення декларантом надано: проформу-інвойс від 09.03.2024р. на суму 173579 дол. США., комерційний інвойс від 02.05.2024р. №ЕІН168, в яких зазначено умови поставки: FOB Bartin, умови оплати: 136143,75 дол. США передплата, 37435,25 дол. США - протягом 60 днів з дати інвойсу.

Термін ІНКОТЕРМС 2010 FOB (… named port of shipment) англ. Free On Board, або Франко борт (… назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження, з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець.

Як вбачається із Коносамента №2 від 14.05.2024р., вантаж був доставлений та завантажений на судно MV SAHIN 4 14.05.2024р., таким чином, умови поставки виконані за погодженою ціною згідно з інвойсом від 02.05.2024р. №ЕІН168 на підставі Цінової пропозиції від 09.03.2024р. та комерційної пропозиції та в термін їх дії, тобто до 31.05.2024р.

Окремо, слід наголосити, що у розумінні ч.1 ст.53 МК України, у випадках, передбачених МК України, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів наведений у ч.2 ст.53 МК України, проте, прайс-лист та комерційна пропозиція відсутні.

Разом з тим, до переліку додаткових документів, визначених ч.3 ст.53 МК України входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців.

Оскільки прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару конкретному покупцю, а й на загальний доступ можливих покупців на власний розсуд.

Як наслідок, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що декларантом надані не всі документи є необґрунтованими. Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої ТОВ «Салтех Юкрейн» митної вартості товару судом не встановлено.

Поряд з цим, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо суті позовних вимог, колегія суддів наголошує на тому, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) ДФС (Держмитслужби) України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості перевірити наявну у ній інформацію, а також в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, та інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, а тому така інформаційна база не містить усіх об`єктивних даних стосовно імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Так, Верховним Судом у багатьох постановах неодноразово зосереджено увагу, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише тільки на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України, не передбачено.

З приводу неподання усіх документів, суд апеляційної інстанції зазначає, що вимоги митного органу про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірними, а коригування митної вартості, заявленої Підприємством, на цій підставі - необґрунтованим, оскільки відповідно до ст.53 МК України, декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи, тому не надання додаткових не зазначаючи яких саме, не породжує підстав для коригування заявленої вартості товару.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах (постанови Верховного Суду від 27.04.2020р. у справі №140/804/19, від 11.06.2020р. у справі №815/5464/16, від 30.04.2020р. у справі №820/231/16)

Разом із тим, слід зазначити, що рішення про коригування не містить інформації про те, який саме товар використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товару, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Як вже зазначалося вище, згідно з приписами ч.2 ст.55 МК України та наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» від 24.05.2012р. за №598, рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.

Враховуючи вище викладені обставини, а також відсутність у митного органу будь-яких належних доказів на підтвердження своєї позиції, судова колегія вважає, що суд 1-ї інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем для митного оформлення були надані усі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Тобто, судами обох інстанцій по справі беззаперечно встановлено, що позивачем, в даному випадку, було надано відповідачу для митного оформлення імпортованих товарів усі документи, які передбачені ч.2 ст.53 МК України. При цьому, усі подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною Контракту згідно з вимогами ч.ч.4,5 ст.58 МК України.

Висновки ж відповідача про заниження позивачем митної вартості товарів та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами даної справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товарів.

Аналогічна правова позиція з цих спірних питань викладена у постанові Верховного Суду від 04.09.2018р. у справі №808/9123/15.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскаржуване рішення не відповідає критеріям, визначеним ст.2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати, що дане рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Інші аргументи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах чинного законодавства та спростовуються матеріалами справи.

До того ж, слід також зазначити й про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

З огляду на викладене, судова колегія доходить висновку, що суд 1-ї інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів також керується і ст.322 КАС України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення має засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, згідно зі ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено: 06.08.2025р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: М.П. Коваль

В.О. Скрипченко