Справа № 342/704/25
Суддя: Гайдич Р. М.
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 342/704/25
Провадження № 2-а/342/13/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Гайдича Р.М.

секретаря судового засідання Лукасевич М.М.,

за участю

представника позивача Котика Р.В.,

свідка ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Городенка в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник Котик Роман Васильович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник Котик Р.В. на підставі довіреності від 08.07.2025, звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить: постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.07.2025 № 1084/25 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою на позивача накладено штраф на суму 17 000,00 грн. скасувати, провадження в справі закрити за відсутності у діях/бездіяльності позивача складу адмінправопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, позивач свої дані, ураховуючи на обширну інформаційну кампанію стосовно уточнення облікових даних, оновив в он-лайн режимі через «Резерв+» 05.07.2024 та повторно 28.01.2025. В тимчасовому посвідчені військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 28.07.2020 р., яке чинне й досі та видане на ім`я позивача, міститься запис пункту 9 «Підлягає повторному медичному пересвідченню 09.07.2025», тому позивач хоч і не знайшов в прикінцевих та перехідних положеннях ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» даних про те, що військовозобов`язані, що мали відстрочення від призиву, зобов`язані пройти переобстеження військово-лікарськими комісіями до 05.06.2025 р., на таке переобстеження за декілька днів до названої дати з`явився, бо ходили чутки, що необхідно з`явитися, однак на КПП відповідача черговим цього КПП позивача на територію діяльності відповідача не було в пущено, роз`яснено, що позивачу ще не час на ВЛК, бо ВЛК у позивача встановлена до 09.07.2025, тому щоби за направленням на ВЛК позивач прийшов за три-п`ять днів до дати 09.07.2025 р в РТЦК, а поки що таке направлення передчасне. 04.07.2025 позивач вдруге з`явився у відповідача за направленням на ВЛК, однак щодо позивача було складено протокол про адмінправопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а постановою відповідача від 11.07.2025 року №1084/25 позивача оштрафовано на 17000 грн., що очевидно незаконно і безпідставно. У зв`язку з цим Позивач підставно вважає, що його незаконно та безпідставно притягнуто за ч. 3 ст. 2101 КУпАП, бо в діях/бездіяльності позивача не було умислу, а був наслідок того як розуміє законодавство відповідач та на службі у нього конкретні особи.

В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити. Ствердив, що позивач почувши про зміни в законодавстві відвідав в червні 2025 року в м.Городенка ТЦК з метою з`ясування питання про необхідність проходження ВЛК, разом з ним ішла його мама. Тоді йому повідомив працівник ТЦК, щоб він прийшов наступного разу в липні 2025 року так як записано в його документах. Коли він прийшов в липні 2025 року тоді вже працівники ТЦК не правомірно склали на нього постанову яку він вважає неправомірною і просить скасувати.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся у передбаченому чинним законодавством порядку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 повідомила, що її син ОСОБА_2 ніколи не служив в армії через хворобу. В червні місяці 2025 року вона разом із сином пішла до «воєнкомату» в м.Городенка бо син хотів, щось з`ясувати. Біля входу було дуже багато людей. Син надав «дежурному» біля входу документи і той сказав, щоб він ішов додому і прийшов наступного разу в липні 2025 року. І її син так і зробив.

Вислухавши представника позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини встановлені судом

Із копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не придатний до в.с. в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Підлягає повторному медичному пересвідченню 09.07.2025.

Із копії роздруківки Військово-облікового документу з Резерв+ вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уточнював дані 06.07.2024.

Із копії роздруківки Військово-облікового документу з Резерв+ вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уточнив дані 23.01.2025, в яких зазначено: тип відстрочки - бронювання, дійсний до 26.12.2025.

На початку червня 2025 року, а саме до 05.06.2025, позивач відвідував ТЦК в м.Городенка з метою з`ясування необхідності проходження ВЛК у зв`язку із змінами в законодвстві. Де йому повідомив черговий працівик на вході до приміщення ТЦК, що на той час йому нема необхідності проходити ВЛК та щоб він прийшов в липні 2025 року, оскільки так зазначено в його військово-облікових документах.

Відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає по АДРЕСА_1 , 04.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_4 було складено протокол №264 РТЦК про адміністративне правопорушення, із зазначенням в протоколі про розгляд адміністративної справи 11.07.2025 в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Копію протоколу було отримано особисто позивачем, що засвідчено його підписом в протоколі.

11.07.2025 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ухвалив постанову № 1084/25, відповідно до змісту якої в ході уточнення військово-облікових даних було виявлено, що ОСОБА_2 не прибув для повторного проходження військово-лікарської комісії, згідно чого посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_6 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 04.07.2025 № 264 РТЦК. Тобто, до 05 червня 2025 року повинен був пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби , зобов`язаний був самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду. Дану вимогу щодо проходження військово-лікарської комісії в термін вказаний у Законі гр. ОСОБА_2 було проігноровано та не виконано. На ОСОБА_2 накладено штраф у розмірі 17 000,00 грн. за порушення ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до пунктів 1 8 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є акт територіального центру комплектування про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Тобто диспозиція наведеної норми є бланкетною, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права або інших підзаконних актів (інструкцій, переліків, статутів, положень, наказів, правил тощо).

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З матеріалів справи вбачається, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_7 № 1084/25 від 11.07.2025 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

У тексті оскаржуваної постанови вказується, що 11.07.2025 о 12-00 год. під час уточнення в ІНФОРМАЦІЯ_5 військово-облікових даних було виявлено, що відносно ОСОБА_2 04.07.2025 було складено протокол №264РТЦК про адміністративне правопорушення. Зазначено, що він порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку. А саме, що він не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби та не звернувся до ТЦК та СП чи через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду у визначений чинним законодавством термін до 05.06.2025 року.

Відповідно до ЗУ «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист"» від 12.02.2025 №4235-ІХ Пункт 2 розділу І "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист" (Відомості Верховної Ради України, 2024 р., № 22, ст. 196) викладено в такій редакції: « Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності ним Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю, з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду».

У діях громадянина ОСОБА_2 вбачаються ознаки порушення вищезазначеної вимоги та абз. 4 частини 1 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 4 частини 10 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», що свідчить про імовірне вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст. ст. 210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також інтими документами.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Згідно з ст.ст.1,3 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України "Про оборону України" Закони України "Про Збройні Сили України", Закони України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Згідно з абз. 4 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до абз. 4 частини 10 статті 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21.03.2024 №3621-ІХ (пункт 2 розділу ІІ в редакції Закону №4235-ІХ від 12.02.2025, який набрав чинності з 15.02.2025 року) громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.

Таким чином, вказані вище в законі особи (віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом) повинні самостійно ініціювати проходження ВЛК шляхом звернення до ТЦК.

Із матеріалів справи та відповідно до змісту оскаржуваної постанови, вбачається, що ОСОБА_2 обвинуватили в тому, що він, перебуваючи на військовому обліку був визнаний непридатним в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, в особливий період, не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби та не звернувся до ТЦК та СП чи через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду у визначений чинним законодавством термін до 05.06.2025 року.

Позивач стверджує, що за кілька днів до 05.06.2025, знаючи про зміни в законодавстві України, він приходив самостійно до КПП відповідача для з`ясування питання про проходження ВЛК. Однак черговий на КПП на територію діяльності відповідача не впустив та пояснив, що йому ще не час для ВЛК і він має час до 09.07.2025. Його твердження підтвердила і свідок ОСОБА_1 .

В подальшому позивач знову прибув 04.07.2025 до відповідача для направлення на ВЛК. В той час було складено протокол, а 11.07.2025 винесено постанову.

Доказів, які б спростовували твердження позивача з приводу його відвідування території на якій здійснює діяльність відповідач в час, що передує 05.06.2025, суду відповідачем не надано, як і не надано доказів того, що позивач отримав відповідне направлення на ВЛК та ухилився від його проходження чи відмовився від його отримання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не надано жодних доказів, на спростування доводів позивача.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові від 11.07.2025 №1084/25, а відтак притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення за відсутності достатніх доказів вчинення адміністративного правопорушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Висновки за результатами розгляду заяви

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню, тому постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.07.2025 слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події та складу зазначеного правопорушення в діях позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 33, 210-1 КУпАП, ст. 2, 5-13, 72, 73, 77, 132, 139, 162, 241-247, 255, 257, 262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник Котик Роман Васильович до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову т.в.о.начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 №1084/25 від 11 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Місцезнаходження відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 - АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 08.08.2025.

Суддя: Гайдич Р. М.