Справа № 640/12500/22
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Центральне міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення заборгованості, з вимогами стягнути кошти з рахунків платника податків ПАТ «Укрнафта» у банках, обслуговуючих такого платника податків заборгованість у сумі 2 436 897 258,00 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.08.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.11.2022 клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про зупинення провадження у справі №640/12500/22 - задоволено.

Зупинено провадження у справі № 640/12500/22 за позовом Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (на правах відокремленого підрозділу ДПС) до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про стягнення коштів з рахунків платника податків ПАТ «Укрнафта» у банках, обслуговуючих такого платника податків у сумі ,00 грн. до набрання законної сили рішенням у справі №640/9713/22 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 30.05.2022 №0-3100.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог зазначених приписів, Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративну справу №640/12500/22 скеровано за належністю до Київського окружного адміністративного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено Щавінського В.Р.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 матеріали адміністративної справи № 640/12500/22 прийнято до провадження судді Щавінського В.Р.

На підставі ухвали суду від 13.02.2025 поновлено провадження у даній адміністративній справі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за відповідачем обліковується заборгованість у зв`язку з несплатою частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств), яка виникла на підставі розрахунку частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державним унітарними підприємствами.

Відповідач позов не визнав, у поданому відзиві вказав, що ПАТ «Укрнафта» не є платником частини чистого прибутку (доходів) господарських організацій. Також зазначив, що частина чистого прибутку не належить до податків і зборів, тому не може вважатись податковим зобов`язанням, у тому числі узгодженим.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року адміністративний позов Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків - задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" частину чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до бюджету, у сумі ,00 грн. (два мільярда чотириста тридцять шість мільйонів вісімсот дев`яносто сім тисяч двісті п`ятдесят вісім гривень 00 копійок).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати повністю рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.06.2025.

Розгляд апеляційної скарги було відкладено на 30.07.2025 за клопотанням сторони.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала, просила їх задовольнити.

Представники позивача у судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25.05.2021 відповідачем до контролюючого органу подано:

1. Розрахунок частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку за 2018 рік де у рядку 13 «Частина чистого прибутку (доходу/дивіденди на державну частку, що підлягають сплаті» самостійно розраховано до сплати суму дивідендів з розмірі 965 730 186,00 грн.

2. Розрахунок частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку за 2020 рік де в рядку 13 «Частина чистого прибутку (доходу)/дивіденди на державну частку, що підлягають сплаті» Відповідачем самостійно розраховано до сплати частину чистого прибутку в сумі 1 921 167 072,00 грн.

Таким чином, ПАТ «Укрнафта» задекларовано суму дивідендів за 2018 рік та частини чистого прибутку за 2020 рік на частку «НАК «Нафтогаз України», що підлягають сплаті у загальному розмірі 2 886 897 258 грн. (965 730 186 + 1 921 167 072).

Судовим розглядом встановлено що, згідно із платіжним дорученням від 11.04.2022 на суму 450 000,00 грн. частково самостійно сплачено відповідачем, а отже заборгованість складає: 2 436 897 258,00 грн.

Позивачем направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми «Ю» від 30.05.2022 №0-3100 на суму 2 438 802 008, 69 грн.

Означена вимога була оскаржена ПАТ «Укрнафта» у судовому порядку та на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду, яка набрала законної сили 22.10.2024, визнана такою, що винесена правомірно.

Суд першої інстанції заначив, що станом на 05.08.2022 у відповідача обліковується заборгованість у сумі 2 436 897 258,00 грн. з частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на частку акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - НАК «Нафтогаз України») 100 відсотків акцій якої належать державі.

На підставі наявних у справі доказів та їх оцінки під час розгляду справи в порядку спрощеного провадження, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність контролюючим органом підстав виникнення податкової заборгованості, наявність боргу у визначеному ним розмірі, а також дотримання встановленої законодавством процедури, що передує стягненню податкового боргу в судовому порядку, що дає суду підстави для задоволення позову у повному обсязі.

На переконання суду першої інстанції, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, наявні підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду необґрунтованими та помилковими, оскільки:

- Рішення суду прийняте з порушенням пунктів 3 та 7 частини 3 ст. 317 КАС України, оскільки суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

- Відсутність у ПАТ «УКРНАФТА» податкового боргу як по сплаті частини чистого прибутку за 2020 рік, так і по сплаті дивідендів за 2018 рік, а також податкового боргу з будь-яких інших податків і зборів підтверджується довідкою від 12.11.2024 № 1202/АП/31-00-13-02-09, виданою відповідачу самим позивачем.

- Рішення суду прийняте без встановлення фактичних обставин, а саме: без встановлення того, що на дату прийняття судового рішення про стягнення 2 436 897 258, 00 грн. податковий борг був повністю погашений ПАТ «УКРНАФТА».

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 6, частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо доводів апелянта, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням пунктів 3 та 7 частини 3 ст. 317 КАС України, оскільки суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, Кодекс адміністративного судочинства України не передбачає право суду здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження, якщо в ухвалі про відкриття провадження у справі суд визначив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, то колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.1, 2 , 3, п.4 ч. 4 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Правила розгляду справ у формі спрощеного позовного провадження встановлені Главою 10 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ухвалі Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29.07.2025 року у справі № 560/11209/24, Верховний Суд дійшов висновку, що за загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою статті 12, частиною четвертою статті 257 КАС України).

Колегія суддів апеляційної інстанції констатує, що ця справа не належить до справ незначної складності, у значенні частини шостої статті 12 КАС України, отже у даній справі суд першої інстанції, не врахувавши вищенаведені положення КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням пунктів 3 та 7 частини 3 ст. 317 КАС України, оскільки суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Щодо доводів апелянта про те, що рішення суду прийняте без встановлення фактичних обставин, а саме: без встановлення того, що на дату прийняття судового рішення про стягнення 2 436 897 258, 00 грн. податковий борг був повністю погашений ПАТ «УКРНАФТА», колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із такими доводами апелянта з огляду на наступне.

В матеріалах справи наявні докази сплати податкового боргу ПАТ «УКРНАФТА», що підтверджується платіжними інструкціями:

- від 28.12.2023 № 77112УГ23 на загальну суму - 170 504 538,00 грн. (сто сімдесят мільйонів п`ятсот чотири тисячі п`ятсот тридцять вісім гривень 00 копійок);

- від 18.06.2024 № 33141УГ24 на загальну суму - 1 390 388 054, 00 грн. (один мільярд триста дев`яносто мільйонів триста вісімдесят вісім тисяч п`ятдесят чотири гривні 00 копійок), а також на підставі заяви ПАТ «УКРНАФТА» від 27.06.2024 про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені (№ 33265480 від 27.06.2024) 360 274 480, 00 грн. переплати дивідендів за 2023 рік (були сплачені 28.02.2024, що підтверджується платіжною інструкцією № 8128УГ24 від 28.02.2024) були зараховані в рахунок погашення зобов?язань з частини чистого прибутку по коду класифікації доходів бюджету (ККДБ 21010100) і таке зарахування відбулося, що підтверджується довідкою від 12.11.2024 № 1202/АП/31-00-13-02-09 про відсутність у ПАТ "УКРНАФТА" податкового боргу

Грошове зобов`язання по сплаті ПАТ «УКРНАФТА» дивідендів за 2018 рік, задеклароване на підставі розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку за 2018 рік (вх. № 32699 від 28.05.2021) в сумі 965 730 186,00 також підлягали погашенню за рахунок переплати з податку на прибуток підприємств - як це передбачено рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2021 у справі № 640/18646/21, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 19.10.2022 року у справі № 640/18646/21.

Оскільки ЦМУ ДПС рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2021 у справі № 640/18646/21 не виконало, грошове зобов?язання по сплаті дивідендів за 2018 рік було погашене ПАТ «УКРНАФТА» шляхом його сплати, що підтверджується платіжною інструкцією № 77110УГ23 від 28.12.2023 на суму 965 730 186, 00 грн.

Відсутність заборгованості ПАТ «УКРНАФТА» підтверджується також довідкою про відсутність заборгованості з платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи від 12.11.2024 № 1202/АП/31-00-13-02-09, що видана Центральним міжрегіональним управлінням Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків.

Колегія суддів звертає увагу, що сторонами у відкритому судовому засіданні яке відбулось 30.07.2025 року не заперечувались обставини повного погашення податкового боргу ПАТ «УКРНАФТА».

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Натомість, суд першої інстанції на дату ухвалення судового рішення про стягнення 2 436 897 258,00 грн. не пересвідчився у наявності податкового боргу у відповідача ПАТ «УКРНАФТА», не встановив фактичних обставин справи, ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Так, зокрема у рішенні суду першої інстанції зазначено, що 25.05.2021 відповідачем до контролюючого органу подано: «1. Розрахунок частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку за 2018 рік де у рядку 13 «Частина чистого прибутку (доходу/дивіденди на державну частку, що підлягають сплаті» самостійно розраховано до сплати суму дивідендів з розмірі 965 730 186,00 грн.

2. Розрахунок частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку за 2020 рік де в рядку 13 «Частина чистого прибутку (доходу)/дивіденди на державну частку, що підлягають сплаті» Відповідачем самостійно розраховано до сплати частину чистого прибутку в сумі 1 921 167 072,00 грн.

Таким чином, ПАТ «Укрнафта» задекларовано суму дивідендів за 2018 рік та частини чистого прибутку за 2020 рік на частку «НАК «Нафтогаз України», що підлягають сплаті у загальному розмірі 2 886 897 258 грн. (965 730 186 + 1 921 167 072). Судовим розглядом встановлено та не заперечно позивачем, що, згідно із платіжним дорученням від 11.04.2022 на суму 450 000,00 грн частково самостійно сплачено відповідачем, а отже заборгованість складає: 2 436 897 258,00 грн.».

Натомість колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що на підставі розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку за 2020 рік (вх. № 31055 від 28.05.2021) ПАТ «УКРНАФТА» було самостійно задекларовано до сплати частину чистого прибутку за 2020 рік в сумі 1 921 167 072,00 грн.

Погашення цього грошового зобов?язання повинно було відбутися за рахунок переплати з податку на прибуток підприємств - як це передбачено рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2021 у справі № 640/18646/21, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 19.10.2022 року у справі № 640/18646/21.

Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2021, у справі № 640/18646/21 не виконало, у зв?язку з чим ПАТ «УКРНАФТА» самостійно погасило грошове зобов?язання з частини чистого прибутку за 2020 рік наступним чином: 28 грудня 2023 року ПАТ «УКРНАФТА» було сплачено 170 504 538, 00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 77112УГ23 від 28.12.2023 року; 18 червня 2024 року ПАТ «УКРНАФТА» було сплачено 1 390 388 054, 00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 33141УГ24 від 18.06.2024 року; на підставі заяви ПАТ «УКРНАФТА» від 27.06.2024 про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені (№ 33265480 від 27.06.2024) 360 274 480, 00 грн переплати дивідендів за 2023 рік (були сплачені 28.02.2024, що підтверджується платіжною інструкцією № 8128УГ24 від 28.02.2024) були зараховані в рахунок погашення зобов?язань з частини чистого прибутку по коду класифікації доходів бюджету (ККДБ 21010100) і таке зарахування відбулося, що підтверджується довідкою від 12.11.2024 № 1202/АП/31-00-13-02-09 про відсутність у ПАТ "УКРНАФТА" податкового боргу.

Отже, зобов?язання по сплаті частини чистого прибутку за 2020 рік на загальну суму 1 921 167 072,00 грн було погашене: двома платежами та за рахунок переплати дивідендів за 2023 рік (170 504 538, 00 + 1 390 388 054, 00 + 360 274 480, 00 = 1 921 167 072, 00 грн.).

Грошове зобов`язання по сплаті ПАТ «УКРНАФТА» дивідендів за 2018 рік, задеклароване на підставі розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку за 2018 рік (вх. № 32699 від 28.05.2021) в сумі 965 730 186,00 також підлягали погашенню за рахунок переплати з податку на прибуток підприємств - як це передбачено рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2021 у справі № 640/18646/21, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 19.10.2022 року у справі № 640/18646/21.

Оскільки ЦМУ ДПС рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2021 у справі № 640/18646/21 не виконало, грошове зобов?язання по сплаті дивідендів за 2018 рік було погашене ПАТ «УКРНАФТА» шляхом його сплати, що підтверджується платіжною інструкцією № 77110УГ23 від 28.12.2023 на суму 965 730 186, 00 грн.

Із урахуванням наведено колегія суддів констатує, що викладені обставини не заперечувались сторонами під час відкритого судового засідання 30.07.2025 року та підтверджуються наявними в матеріалами справи доказами.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У рішенні ЄСПЛ від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове судове рішення.

У відповідності до ст. 317 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю та ухвалює нове судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з недодержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з недодержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2025 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко

Повний текст постанови складено 04.08.2025.