Справа № 580/564/25
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Бабич А.М. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року Справа № 580/564/25

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:?

Головуючого судді Епель О.В.,?

суддів:? Мєзєнцева Є.І.,? Файдюка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства освіти і науки України,

Державного підприємства «Інфоресурс»

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства освіти і науки України (далі - Відповідач 1), Державного підприємства «Інфоресурс» (далі - Відповідач 2) в якому просив:

- визнання протиправними дій відповідача 1 щодо відмови внести зміни до Єдиної державної електронної бази з питань освіти (далі - ЄДЕБО), зазначивши, що поточне здобуття освіти позивачем не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст.10 Закону України «Про освіту»;

- зобов`язання відповідачів внести зміни до ЄДЕБО, зазначивши, що поточне здобуття освіти позивачем не порушує послідовності, визначеної вказаною вище нормою Закону, і сформувати на підставі виправлених даних ЄДЕБО довідку про здобувача освіти - позивача із зазначенням у графі довідки «На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», «Так, не порушує».

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що Відповідачі всупереч вимог чинного законодавства вчинили дії, що суперечать нормам чинного законодавства та не внесли змін до даних, що містяться в ЄДЕБО, чим позбавили його права на відстрочку від призову на військову службу.

Позивач стверджував, що 15.02.2018 він був відрахований зі складу студентів першого курсу за академічну неуспішність, не проходив атестацію екзаменаційною комісією та диплом магістра не отримав. З 10.09.2024 навчається на денній формі навчання у вказаному навчальному закладі з метою здобуття ступеня магістра за спеціальністю « 073 Менеджмент».

ОСОБА_1 наполягав на тому, що здобуває рівень освіти вищий за раніше здобутий у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».

2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Позивач продовжує навчання і не здобуває наступний його рівень для виникнення факту послідовності здобування освіти.

Також суд відзначив, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення згідно з ч.ч.7, 8 ст.23 ЗУ №3543-XII здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, відповідачі не порушили права позивача на відстрочку, яке він обґрунтовує очікуванням застосування ч.3 ст.23 Закону №3543-XII.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги - задовольнити, стверджуючи про необґрунтованість висновків суду про непослідовність освіти.

Обґрунтовуючи вимоги скарги, Апелянт зазначає, що у 2019 році він не здобув ступінь освіти магістр, натомість з 10.09.2024 навчається на денній формі навчання у ЧНУ ім. Б. Хмельницького з метою здобуття ступеня «Магістр» за спеціальністю « 073» Менеджмент на підставі наказу від 27.08.2024 №480-с.

При цьому, Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було застосовано норми Закону України «Про вищу освіту». Також ОСОБА_1 зазначає, що суд не застосував положення ч.6 ст. 74 Закону № 2145 - VІІІ та пунктів 1-3 розділу ІV Положення, яким не встановлено обмеження щодо ведення ЄДЕБО.

Зокрема, Апелянт стверджує, що відсутність повноважень Відповідача не може бути обґрунтовано нормами Положення, оскільки таке положення повинне затверджуватися Кабінетом Міністрів України, а не Міністерством освіти і науки України.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального права що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2025 та від 22.05.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

5. Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу у якому він просить у її задоволенні відмовити, а рішення суду залишити без змін, наполягаючи на законності рішення суду першої інстанції

Також Відповідач зазначає, що спір у цій справі не є публічно-правовим, що виключає можливість його вирішення адміністративним судом.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивач навчався у Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького та здобув ступінь бакалавра за спеціальністю «Готельно-ресторанна справа», що підтверджується дипломом бакалавра від 23.06.2017 серія НОМЕР_1 . З 01.09.2017 до 15.02.2018 навчався на денній формі навчання у навчально- науковому інституті економіки і права ЧНУ ім. Б. Хмельницького за освітнім ступенем «Магістр», спеціальності « 242 Туризм». Розпорядженням Навчально-наукового інституту економіки і права ЧНУ ім. Б. Хмельницького від 29.09.2017 №01 підтверджується, що позивач переведений на індивідуальний графік (план) навчання у першому семестрі 2017-2018 років. Протягом першого семестру 2017-2018 років навчання позивач не відвідав 252 години занять, що підтверджується журналом обліку роботи академічної групи. Згідно з відомостями обліку успішності за перший семестр 2017-2018 років навчання позивачу не зараховано три заліки, на один залік не з`явився, один залік зараховано, а на три екзамени не був допущений.

Відповідно до історії навчання здобувача освіти, сформованої з ЄДЕБО, позивач для здобуття ступеня магістра мав навчатися до 01.02.2019.

15.02.2018 позивач відрахований зі складу студентів першого курсу за академічну неуспішність, що підтверджується архівною довідкою від 20.09.2024 №133/01-11, академічною довідкою від 19.04.2018 №312 та наказом ЧНУ ім. Б. Хмельницького від 15.02.2018 №52-с «Про відрахування студента університету».

З 10.09.2024 позивач навчається на денній формі навчання у ЧНУ ім. Б. Хмельницького з метою здобуття ступеня магістр за спеціальністю « 073 Менеджмент» на підставі наказу від 27.08.2024 № 480-с, що підтверджується Довідкою про здобувача освіти за даними ЄДЕБО. У графі щодо поточного здобуття освіти вказано, що порушує послідовність, визначену ч.2 ст.10 Закону України «Про освіту».

15.10.2024 представник позивача звернувся заявами до відповідачів, в яких просив внести зміни до ЄДЕБО, зазначивши, що поточне здобуття освіти позивачем не порушує послідовності, визначеної ч.2 ст.10 Закону України «Про освіту».

Листом від 30.10.2024 відповідач 1 повідомив, що повторну зарахування означає, що особа повторно формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності. У термінах визначення послідовності здобуття освіти це свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку. Тому у довідці на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, у відповідному полі зазначено «Ні, порушує». Питання внесення інформації про здобувача освіти до ЄДЕБО належить до компетенції суб`єктів освітньої діяльності.

Відповідач 2 заяву представника позивача не отримав, що підтверджується відомостями рекомендованого повідомлення №099 про поштове вручення та довідкою про зазначення причин невручення - за закінченням терміну зберігання.

03.06.2024 до відповідача 2 надійшов лист відповідача 1 №1/9806-24, в якому з метою забезпечення належного формування довідок про здобувача освіти за даними ЄДЕБО за формою, визначеною додатком 9 до Порядку та запобігання наданню закладами освіти недостовірної інформації до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, просив відповідача 2 здійснити технічні заходи щодо встановлення в межах виконання доручення від 31.05.2024 №1/34-Д-24 додаткового скрипта (« 17886.sql»), розробленого ПАТ «Науково-дослідний інститут прикладних інформаційних технологій» в рамках Договору. Того ж дня до відповідача 2 надійшов лист відповідача 1 №1/9758-24, в якому повідомив заклади освіти, Міністерство оборони України та відповідача 2 про особливості формування здійсненим доопрацюванням програмного забезпечення ЄДЕБО довідок про здобувача освіти за даними ЄДЕБО за формою, визначеною додатком 9 до Порядку. Так, для отримання довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО за формою, визначеною додатком 9 до Порядку, здобувачу освіти за денною або дуальною формою навчання необхідно звернутись до закладу освіти, в якому він навчається.

Відповідач 2 на виконання доручення Міністра освіти і науки України Оксена Лісового від 31.05.2024 № 1/34-Д-24 та враховуючи вказаний вище лист відповідача 1 №1/9806-24 здійснив технічні заходи щодо встановлення додаткового скрипта (« 17886.sql»), розробленого ПАТ «Науково-дослідний інститут прикладних інформаційних технологій» на замовлення відповідача 1 в рамках Договору.

8. Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтями 17 та 65 Конституції України установлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави та справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Цей конституційний обов`язок реалізується через проходження громадянами України військової служби відповідно до закону.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб.

На даний час строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Одночасно із введенням воєнного стану, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 "Про загальну мобілізацію" (далі - Указ № 65/2022), затвердженого Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом (строк проведення загальної мобілізації продовжено з 25 травня 2022 року на 90 діб згідно з Указом Президента № 342/2022 від 17 травня 2022 року, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2264-IX, а надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня).

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.93 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII).

Статтею 1 Закону № 3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 23 Закону № 3543-XII визначені категорії військовозобов`язаних які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII, в редакції Закону від 11 квітня 2024 року №3633-IX, який набрав чинності 18 травня 2024 року, призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також, зокрема: здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.

Перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (частина 7 статті 23 Закону № 3543-XII).

Процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (далі - Порядок 560)

За змістом пунктів 56 - 60 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Пунктом 62 Порядку № 560 передбачено, що здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9, та документи (нотаріально засвідчені копії документів), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком 5.

Додатком 5 до Порядку № 560 передбачено Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Водночас колегія суддів відзначає, що згідно з ч. 1 - 2 ст. 74 Закону України "Про освіту" у системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система - Єдина державна електронна база з питань освіти (далі - Електронна база).

Електронна база містить такі складові: Реєстр суб`єктів освітньої діяльності, Реєстр здобувачів освіти, Реєстр документів про освіту, Реєстр сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання, Реєстр студентських (учнівських) квитків, Реєстр педагогічних, науково-педагогічних працівників, Реєстр сертифікатів педагогічних працівників.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України "Про освіту" держателем Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти (далі - держатель Електронної бази) є центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, що здійснює організаційні заходи, пов`язані із забезпеченням функціонування Електронної бази та її складових.

Власником Електронної бази є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Згідно з ч. 6 ст. 74 Закону України "Про освіту" суб`єктами ведення Електронної бази є: держатель та адміністратор Електронної бази; органи управління у сфері освіти; суб`єкти освітньої діяльності; підприємства, установи та організації, що належать до сфери управління держателя Електронної бази.

Як зазначено у пункті 1, 4 розділу Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затвердженого 08 червня 2018 року Наказом Міністерства освіти і науки України № 620, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 жовтня 2018 року за № 1132/32584 (надалі також - Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти) це Положення розроблено відповідно до статті 74 Закону України "Про освіту" з метою визначення порядку функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти (далі - ЄДЕБО) в галузі освіти як автоматизованої системи збирання, оброблення, зберігання та захисту інформації щодо здобувачів освіти, суб`єктів освітньої діяльності, що формується (створюється) та використовується для забезпечення потреб фізичних та юридичних осіб.

В ЄДЕБО містяться Реєстр суб`єктів освітньої діяльності, Реєстр документів про освіту, Реєстр сертифікатів зовнішнього незалежного оцінювання, Реєстр студентських (учнівських) квитків, Реєстр сертифікатів педагогічних працівників, єдина електронна система моніторингу працевлаштування випускників закладів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, інші складові, визначені відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 1 розділу II Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти головним призначенням ЄДЕБО є забезпечення фізичних та юридичних осіб інформацією в галузі освіти.

Відповідно до пункту 12 розділу III Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти уповноважений суб`єкт має доступ до інформації, внесеної або сформованої ним в ЄДЕБО, а також до інформації, доступ до якої передбачений відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО.

Відповідно до частини другої статті 10 Закону України від 05 вересня 2017 року №2145-VIII «Про освіту» рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України від 01 липня 2014 року №1556-VII «Про вищу освіту» вища освіта - це сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, інших компетентностей, здобутих у закладі вищої освіти (науковій установі) у відповідній галузі знань за певною кваліфікацією на рівнях вищої освіти, що за складністю є вищими, ніж рівень повної загальної середньої освіти.

Згідно з абзаців першого-п`ятого частини першої статті 5 Закону № 1556-VII підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти:

- початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти;

- перший (бакалаврський) рівень;

- другий (магістерський) рівень;

- третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.

В свою чергу, відповідно до частини другої статті 5 вказаного Закону здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти:

1) молодший бакалавр;

2) бакалавр;

3) магістр;

4) доктор філософії/доктор мистецтва.

Законом України «Про вищу освіту» вища освіта визначається як сукупність систематизованих знань, умінь і практичних навичок, способів мислення, професійних, світоглядних і громадянських якостей, морально-етичних цінностей, інших компетентностей, здобутих у закладі вищої освіти (науковій установі) у відповідній галузі знань за певною кваліфікацією на рівнях вищої освіти, що за складністю є вищими, ніж рівень ніж рівень повної загальної середньої освіти.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Системний аналіз викладених вище норм права дозволяє колегії суддів стверджувати, що у період проведення загальної мобілізації, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які є здобувачами, зокрема, вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».

11. Відповідно до пояснювальної записки до проекту Закону України від 11 квітня 2024 року №3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» необхідність прийняття такого акту обумовлена тим, що у зв`язку з триваючою військовою агресією російської федерації проти України, нарощування зусиль агресора щодо подальшого захоплення території нашої держави, постало питання щодо удосконалення механізмів проведення заходів мобілізації для залучення більшої кількості населення бажаючого стати на захист суверенітету і територіальної цілісності України, а також забезпечення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів та удосконалення окремих питань проходження військової служби.

Завданням законопроекту є уточнення питань військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, посилення соціального захисту військовослужбовців під час отримання медичної допомоги та після звільнення з полону, уточнення обов`язків органів місцевого самоврядування, місцевих державних адміністрацій, військово-цивільних адміністрацій, військових адміністрацій, підприємств, установ і організацій та громадян України під час проведення мобілізації, уточнення підстав для надання відстрочки та звільнення від призову на військову службу, а також підстав для звільнення з військової служби під час дії воєнного стану.

12. Отже, очевидним є те, що положення пункту 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» направлені на дотримання справедливого балансу між конституційним правом особи на освіту та її конституційним обов`язком щодо захисту незалежності та територіальної цілісності України.

13. Задля цього законодавцем запроваджено певні умови здобуття освіти, як підстави для надання відстрочки від призову на військову службу, а саме те, що особою здобувається рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти та у послідовності визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».

14. Таким чином, у разі здобуття військовозобов`язаним вищої освіти, який навчається за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобуває рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий у послідовності визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», за відсутності з його боку зловживанням права на освіту у різних формах, він не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

15. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 01.09.2017 навчався на денній формі навчання у навчально- науковому інституті економіки і права ЧНУ ім. Б. Хмельницького за освітнім ступенем «Магістр», спеціальності « 242 Туризм» та 15.02.2018 Позивач відрахований зі складу студентів першого курсу за академічну неуспішність.

16. У 2024 Позивач був зарахований до ЧНУ ім. Б. Хмельницького з метою здобуття ступеня магістр за спеціальністю « 073 Менеджмент».

17. Як правильно зазначив суд першої інстанції, після першого зарахування на навчання для здобуття відповідного рівня освіти, особі, яка приступила до навчання, впродовж періоду навчання надавалися необхідні освітні послуги, які забезпечували, зокрема, формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на тому самому рівні вищої освіти.

Повторне зарахування означає, що особа знову формуватиме такі ж знання, уміння, навички та загальні компетентності, як і у попередній період навчання з 01.09.2017 по 15.02.2018 роки. У термінах визначення послідовності здобуття освіти це свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку.

18. З цих підстав колегія суддів вважає безпідставними доводи Апелянта про те, що він повністю не здобув належного рівня освіти.

19. У термінах визначення послідовності здобуття освіти це свідчить про здобуття вищої освіти в непослідовному порядку, що ніяким чином не пов`язано з реалізацією особою права на здобуття освіти.

20. Посилання Апелянта на те, що для цілей застосування положень пункту 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» раніше здобутий рівень освіти слід вважати саме завершений процес, що підтверджується відповідним документом про освіту (в даному випадку дипломом бакалавра), а тому зарахування та подальше відрахування з навчального закладу не можливо вважати здобутим рівнем освіти, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки за умови такого тлумачення вказаної норми права здобувач освіти, задля можливості отримання відстрочки від призову, може постійно перебувати в статусі «здобувача освіти» - зараховуючись (вступаючи) та відраховуючись з навчального закладу на той же самий (з того ж самого) рівень освіти.

21. У такому випадку мета вступу до навчального закладу буде полягати не в здобутті освіти, а в отриманні відстрочки від призову, що буде суперечити положенням пункту 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» метою яких, як зазначено вище, є дотримання справедливого балансу між конституційним правом особи на освіту та її конституційним обов`язком щодо захисту незалежності та територіальної цілісності України.

22. Таким чином, встановлені у справі обставини є підставою для висновку, що Позивачем порушено послідовність здобуття рівнів освіти, визначена ч. 2 ст. 10 Закону № 2145-VIII, оскільки позивач вже здобував освіту за рівнем, який був подібний наявному у нього рівня освіти, отримував необхідні освітні послуги, які забезпечували, зокрема, формування знань, умінь, навичок та загальних компетентностей на відповідному рівні вищої освіти.

23. Враховуючи встановлені вище обставини справи та правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Отже, доводи апеляційної не спростовують висновків суду і Апелянт не довів тих обставин, на які він посилається, а судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

24. Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

25. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

26. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року - без змін.

27. Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому відповідно до ст. 139 КАС України, витрати на сплату судового збору перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 05 серпня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк