Справа № 953/3048/25
Суддя: Вітюк Р. В.
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/3048/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року

Київський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Вітюка Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Соломонової К.О.,

учасники справи у судове засідання не з`явились

розглянув у м. Харків адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У квітні 2025 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ТЦК), в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову ТЦК № 6078 від 21.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Позов мотивований таким:

- ТЦК притягнув позивача до адміністративної відповідальності поза межами строку такого притягнення (ст. 38 КУпАП);

- позивач не прибув до ТЦК з поважних причин (у зв`язку з хворобою);

- ТЦК не враховано, що позивач є інвалідом ІІІ групи.

Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідачі правом на подання відзиву та будь-яких інших документів не скористалися.

Процесуальні дії у справі

Київський районний суд м. Харкова (суддя Бобко Т.В.) ухвалою від 03.04.2025 відкрив позовне провадження в адміністративній справі, призначив її до розгляд на 11.04.2025, встановив відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

Суд ухвалою від 11.04.2025 залучив до участі у адміністративній справі в якості співвідповідача - ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ОТЦК), встановив співвідповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Суд (суддя Вітюк Р.В.) ухвалою від 09.06.2025 прийняв до розгляду вказану адміністративну справу та призначив судове засідання на 20.06.2025.

20.06.2025 у судове засідання учасники справи не з`явились. Суд ухвалою від 20.06.2025 відклав розгляд справи на 14.07.2025. Також суд витребував з ТЦК належним чином завірені копії документів, які передували та/або були підставою складення оскаржуваної постанови і роз`яснив відповідачу обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення у відповідній категорії справ та наслідки неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин, також зобов`язував ТЦК зареєструвати електронний кабінет у ЄСІТС.

Судове засідання, призначене на 14.07.2025, у зв`язку з перебуванням судді у щорічній відпустці було відкладено на 07.08.2025.

07.08.2025 у судове засідання учасники справи не з`явилися. Позивач повідомлений про дату судового засідання шляхом надсилання повістки смс повідомленням (доставлено 22.07.2025). Відповідачі у судове засідання не з`явилися, відзиву на позов не надали, ТЦК витребовуваних документів також не надав. Про дату, час та місце відповідачі повідомлені належним чином та обізнані про судове провадження. ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав судову кореспонденцію, що підтверджується довідками про доставку до електронного кабінету ухвал від 09.06.2025 та 20.06.2025, судових повісток (доставлено 09.06.2025, 10.06.2025 20.06.2025 та 22.07.2025 відповідно); ТЦК про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення ухвал від 09.06.2025 та 20.06.2025, судової повістки засобами поштового зв`язку, поштові відправлення повернулися до суду з відміткою: "отримано 26.06.2025". Тобто відповідачі обізнані про судове провадження та належним чином повідомлені про дату судовий розгляд.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, враховуючи належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання, відсутність від них клопотань про неможливість розгляду справи, обмеженість строку розгляду відповідної категорії справ, дійшов висновку про розгляд справи за їх відсутності.

Фіксування судового засідання не здійснювалось, у зв`язку з неявкою учасників справи.

Фактичні обставини, встановлені судом

21.03.2025 начальник ТЦК ухвалив постанову № 6078, відповідно до якої 21.03.2025 о 10 год. 00 хв. встановлено, що ОСОБА_1 згідно з розпорядження № 19201 від 05.12.2025 року викликано до ТЦК на 10:00 год. 12.12.2024, за яким останній не з`явився. Своєю бездіяльністю громадянин порушив абзац 2 частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", абзац 3 пункту 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, абзац 2 частини десятої статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". 3 періоду оголошення Президентом України часткової мобілізації (Указ від 17.03.2014 № 303/2014) в Україні настав особливий період, який діє на сьогодні, тому відповідальність за встановлене правопорушення передбачена частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до ст. 35 КУпАП не виявлено, обставиною, що пом`якшує відповідальність відповідно до ст. 34 КУпАП є щире розкаяння громадянина. Начальник ТЦК ухвалив накласти на ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000,00 грн.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є акт територіального центру комплектування про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення порядку уточнення даних військовозобов`язаного.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно, диспозиція наведеної норми є бланкетною, тобто лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права або інших підзаконних актів (інструкцій, переліків, статутів, положень, наказів, правил тощо).

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

З оскаржуваної постанови від 21.03.2025 вбачається, що позивач не з`явився на виклик до ТЦК на 12.12.2024 о 10:00 год, у зв`язку з чим останнього притягнули до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

За загальним правилом адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах дев`ятій і десятій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді) (ч. 1 ст. 38 КУпАП).

Водночас згідно з ч. 9 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Тобто приписами ст. 38 КУпАП встановлено строки, після закінчення яких виключається накладення адміністративних стягнень.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина друга статті 77 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Так, з матеріалів справи вбачаєтсья, що факт вчинення позивачем правопорушення виявлено 12.12.2024 (у день, коли позивач повинен був з`явитися до ТЦК), а постанову про притягнення до адміністративної відповідальності винесена 21.03.2025, тобто поза межами строку, встановленого ст. 38 КУпАП.

При цьому відповідач (ТЦК), на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення відзив на позов, поясненнь щодо притягнення позивача до відповідальнсті та строків притягнення не подав (частина друга статті 77 КАС України), що у даному випадку кваліфікується судом як визнання позову (частина четверта статті 159 КАС України).

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 КУпАП.

Отже, позов заявлений до ТЦК є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Водночас вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_5 не підлягають задоволенню, оскільки оскаржувана постанова ухвалена начальником ТЦК. Жодних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_5 фактично не пред`явлено.

При цьому суд відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові від 19.10.2022 у справі № 522/22225/21, згідно з яким незважаючи на те, що районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не має статусу юридичної особи та є відокремленим підрозділом обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, він є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України та є належним відповідачем у цьому спорі, пов`язаному зі скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, яка прийнята військовим комісаром цього районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Такої ж практики притримується Другий апеляційний адміністративний суд (постанова від 03.02.2025 у справі № 638/22555/24). А тому суд вважає, що саме ТЦК є належним відповідачем.

Висновки за результатами розгляду заяви

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині скасування оскаржуваної постанови ТЦК та закриття справи про адміністративне провадження, а в решті відмові, оскільки пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України передбачено право суду скасувати оскаржувану постанову, визнання спірної постанови незаконною не передбачено.

Судові витрати

Суд вирішує питання щодо судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 5, 77, 243 246, 139, 250, 255, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову № 6078 від 21.03.2025 у справі про адміністративне правопорушення, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП закрити.

В частині позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_6 відмовити.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 грн 60 коп. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Роман ВІТЮК