Справа № 727/9329/25
Суддя: Смотрицький В. Г.
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/9329/25
Провадження № 2-а/727/183/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року Суддя Шевченківського районного суду Чернівці Смотрицький В.Г., розглянувши матеріали адміністративного позову представника ОСОБА_1 Поляк Марії Володимирівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

24.07.2025 року представник позивача ОСОБА_1 Поляк М.В. через систему «Електронний суд» звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В адміністративному позові представник ОСОБА_1 Поляк М.В. просить поновити пропущений процесуальний строк для подачі даної позовної заяви, оскільки позивач про постанову №1686 від 07.03.2025 року дізнався лише 11.07.2025 року у приміщенні Сторожинецького ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області ЗМУМЮ, про що наявна відповідна відмітка на його примірнику оскаржуваної постанови.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.07.2025 року адміністративний позов залишено без руху з порушенням вимог ст.ст. 160, 169 КАС України.

05.08.2025 року представник позивача ОСОБА_1 Поляк М.В. через систему «Електронний суд» подала до суду заяву про усунення недоліків, в якій щодо пропуску строку звернення до суду зазначила, що 11.07.2025 року позивач в приміщенні Сторожинецького ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області ЗМУМЮ в присутності старшого державного виконавця Вертепи Л.Г. ознайомився зі змістом винесеної щодо нього постанови по справі про адміністративне правопорушення, про що наявна відповідна відмітка на його примірнику оскаржуваної постанови.

Однак, 12.07.2025 року позивач разом зі своїм сином, який є дитиною з інвалідністю, був змушений виїхати за кордон для проходження термінового медичного обстеження та лікування його дитини, про що є відмітка в паспорті громадянина України для виїзду за кордон.

Лише 22.07.2025 року позивач повернувся в Україну, тобто після спливу процесуального строку для звернення до суду. 23.07.2025 року позивач надав своєму представнику копію постанови з метою її оскарження в суді.

24.07.2025 року через підсистему «Електронний суд» подано адміністративний позов.

А тому представник позивача ОСОБА_1 Поляк М.В. просила визнати поважними причини пропуску та поновити строк для звернення до суду.

Суддя, дослідивши адміністративний позов та заяву про усунення недоліків, приходить до такого висновку.

Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною 4 ст. 161 КАС України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Поважність причин пропуску строку звернення до суду суд оцінює у кожному конкретному випадку з метою визначення правових наслідків. Так, поважними причинами можуть бути визнані: захворювання, що перешкоджає звернутись до суду, відрядження, несвоєчасне отримання оскаржуваного рішення, тощо.

З аналізу вищевказаних законодавчих норм вбачається, що процесуальний закон обмежує право звернення особи до адміністративного суду певними часовими рамками. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Перевіряючи поважність причин пропуску строку звернення з адміністративним позовом, суд встановлює обставини, які стосуються дотримання строку звернення до суду, до яких зокрема слід віднести: початок перебігу строку, момент завершення строку та наявність (відсутність) обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску звернення до суду.

Встановлено, що 11.07.2025 року позивач ОСОБА_1 в приміщенні Сторожинецького ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області ЗМУМЮ ознайомився зі змістом винесеної щодо нього постанови по справі про адміністративне правопорушення №1686 від 07.03.2025 року, про що є відповідна відмітка на примірнику оскаржуваної постанови.

Як видно з копії ордеру на надання правничої допомоги, який виданий адвокатським об`єднанням «Поляк і партнери», Молоч М.В. укладав з вказаним адвокатським об`єднанням договір про надання правничої допомоги №30/25 ще 10.02.2025 року, а тому вважаю, що 11.07.2025 року позивач мав можливість надати своєму представнику копію постанови для її оскарження в суді.

Крім того, до заяви долучено паспорт громадянина України ОСОБА_1 , де дійсно є печатка про виїзд з території України 12.07.2025 року та повернення на територію України 22.07.2025 року. Однак, до матеріалів справи не долучено копію паспорта сина позивача ОСОБА_2 для підтвердження обставин того, що син також виїжджав разом з ним з України.

У заяві про усунення недоліків представник позивача посилається на те, що сина до Румунії супроводжував позивач, однак не надано докази того, чому це супроводження не могла здійснити мати дитини.

Згідно з листом, складеному на іноземній мові, якою суд не володіє, а перекладу вказаного листа до матеріалів заяви не долучено, зазначена дата 15.07.2025 року о 10.00 год., тобто можливо саме цього дня мало відбуватись якась медична дія. Тоді не зрозуміло, чому позивач виїжджав з території України саме 12.07.2025 року, а не 12 чи 13 липня 2025 року, знаючи про постанову, з якою він не погоджувався та яку мав намір оскаржити в суді.

Крім того суду не надано докази того, протягом якого періоду часу відбувались якісь медичні дії з дитиною, чи вони були одноденні, тобто лише 15.07.2025 року, чи вони тривали декілька днів, що впливає на дату повернення позивача в Україну.

Також, 22.07.2025 року позивач повернувся на територію України, однак до адвоката він звернувся не в день повернення, а лише 23.07.2025 року.

Позивачем не надано докази, що саме перешкоджало позивачу звернутися до адвоката 11.07.2025 року, виїхати за кордон не 12.07.2025 року, а 13 чи 14 липня 2025 року (оскільки обстеження призначено на 15.07.2025 року), повернутися в Україну не 22.07.2025 року, а раніше.

Вважаю, що позивач маючи станом на 11.07.2025 року укладений договір про надання правничої допомоги з Адвокатським об`єднанням «Поляк і партнери» від 10.02.2025 року (як зазначено в ордері на надання правничої допомоги), знаючи про постанову, мав можливість надати через багаточисельні месенджери копію постанови своєму адвокату, навіть перебуваючи за кордоном, для її оскарження у встановлені законом строки.

Тобто, представником позивача ОСОБА_1 Поляк М.В. не наведено суду належних причини пропуску передбачених законом строків на оскарження вказаної постанови.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку покладається на позивача, який пропустив цей строк.

Таким чином, вважаю, що позивач ОСОБА_1 та його адвокат Поляк М.В. необґрунтованопропустили встановлений законом строк на оскарження постанови серії №1686 від 07.03.2025 року, у зв`язку з чим необхідно відмовити позивачу та його адвокату в задоволенні клопотання про поновлення пропущених строків.

Відмовляючи в задоволенні заяви про поновлення строків, суддя враховує і те, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на пред`явлення позову у публічно-правових відносинах.

Вказані строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Така позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, який зокрема у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», вказав, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом прав.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

З огляду на вказане, суддя не вбачає підстав для поновлення пропущеного позивачем строку для звернення до суду, оскільки ним не доведено поважності причин його пропуску.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 22 листопада 2018 року у справі № 815/91/18, від 11 грудня 2018 року у справі № 463/1221/17 та від 05.03.2020 року у справі №127/7446/21.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Крім того, представником позивача ОСОБА_1 Поляк М.В. не виконано ухвалу без руху від 29.07.2025 року, а саме: в адресі місця проживання позивача не зазначено район та область, де він проживає, а лише село та вулицю.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає, що позовну заяву необхідно повернути позивачеві у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 2, 121-123, 161, 169, 286, 288, 294 КАС України, суддя, -

Постановив:

У задоволенні заяви представника позивача Молоча Миколи Васильовича Поляк Марії Володимирівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, про поновлення строку на подання адміністративного позову відмовити.

Позовну заяву представника позивача Молоча Миколи Васильовича Поляк Марії Володимирівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення повернути представнику позивача ОСОБА_1 Поляк М.В.

Апеляційна скарга може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: