Справа № 743/1049/25
Суддя: Кравчук М. В.
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1049/25
Провадження № 2-а/743/19/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Воєдило О. В.

представника позивача Федоренка О. Ю., відповідача ОСОБА_1 , перекладача Сазонової О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в селищі Ріпки справу за позовом управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення строком на шість місяців, -

В С Т А Н О В И В:

07.08.2025 р. управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області звернулось з позовом до суду до ОСОБА_1 , громадянина Російської Федерації, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення строком на шість місяців.

Позовна заява обґрунтована тим, що 05.08.2025 р. УДМС в Чернігівській області було затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перетнув державний кордон на в`їзд в Україну 20.02.2014 р. у приватних справах та проживав на території України за паспортом громадянина Російської Федерації. Оскільки термін законного перебування в Україні закінчився 20.05.2014 р. позивач 05.08.2025 р. притягнув відповідача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП та ініціював процедуру адміністративного затримання.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 07.08.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до судового розгляду; постановлено про розгляд справи в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 07.08.2025 р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив частково в частині надмірного, на його погляд, строку затримання. Зазначив, що прибув востаннє на територію України у 2009 році. На даний час проходить службу у Спасо-Преображенському чоловічому монастирі у м. Новгород-Сіверський. Прибув за покликом серця. Перед цим служив при храмі у Москві. На території Росії має доньку, яка проживає у Москві, та інших родичів. Так само, відповідач зазначив, що має багато родичів на території України. Просив суд встановити менший строк затримання, оскільки планує отримати документи та повернутися до України.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне.

05.08.2025 р. позивачем відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП та розпочато процедуру адміністративного затримання.

05.08.2025 р. о 09 год 45 хв у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 203 КУпАП, з метою припинення адміністративних правопорушень, встановлення особи та з`ясуванням обставин правопорушення (забезпечення питання примусового видворення) відповідача було затримано відповідно до протоколу про адміністративне затримання № МЧГ 000037 та поміщено до Чернігівського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

05.08.2025 р. УДМС в Чернігівській області відносно відповідача прийнято рішення про примусове видворення з України.

Вказані обставини не заперечуються жодною зі сторін у справі, а тому в силу вимог ч. 1 ст. 78 КАС України суд не посилається на докази, на підставі яких ним встановлені відповідні обставини.

Щодо дати прибуття відповідача на територію України судом встановлено, попри твердження відповідача, що востаннє відповідач прибув на територію України 20.02.2014 р. згідно відмітки органу прикордонної служби (а. с. 16).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 розділу II Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 р. № 3773-VI (далі - Закон) іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

За положеннями ч. 8 ст. 26 Закону примусове повернення не застосовується до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).

За положеннями ч. 1 ст. 289 КАС України підставами для звернення з відповідним позовом є, в тому числі, відсутність в іноземця, стосовно якого прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, а також підстава вважати, що особа ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення.

На час в`їзду відповідача на територію України діяла Угода між Урядом України і урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації, яка втратила чинність 01.07.2022 р.

Судом у судовому засіданні достеменно з`ясовано, що відповідач документа, що дає йому право виїзду за межі України, не має. На території України станом на дату розгляду справи перебуває без законних підстав.

Відтак заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, судом також у судовому засіданні з`ясовано позицію відповідача, яка полягає у відсутності заперечень щодо задоволення позовних вимог в частині затримання.

Однак, суд вважає, що менший строк затримання не буде достатнім для забезпечення позивачем примусового видворення відповідача, позаяк такі правовідносини обтяжені тією обставиною, що дипломатичні відносини між Україною та Росією розірвані, діяльність посольства та консульських установ РФ на території України припинена, представлення інтересів Російської Федерації дипломатичним представництвом третьої держави в Україні не здійснюється.

Згідно ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Питання розподілу судових витрат вирішенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 72, 77, 78, 229, 246, 271, 289, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області задовольнити повністю.

Затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 (шість) місяців громадянина Російської Федерації, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду (місцезнаходження: 00016, місто Київ, вулиця Князів Острозьких, 8, корпус 30).

Суддя М. В. Кравчук