Справа № 440/11552/24
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/11552/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви позивача про внесення даних стосовно його бронювання;

- зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача, перевірити викладені у ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства, повідомити позивачу у письмовій формі про наслідки розгляду заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , на даний час офіційно працевлаштований та є заброньованим згідно витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного №7144 від 20 березня 2024 року та електронного військово-облікового документу «Резерв+», у зв`язку з чим не підлягає призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 10 липня 2024 року ОСОБА_1 , у зв`язку з прийняттям змін в Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оновив свої облікові дані військовозобов`язаного в центрі надання адміністративних послуг, не порушуючи встановлений термін 60 днів з моменту набуття чинності змін до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». 20 серпня 2024 року ОСОБА_1 було подано заяву з додатками, які підтверджують наявне в нього бронювання, а саме: копія витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного №7144 від 20 березня 2024 року та копія електронного військово-облікового документу «Резерв+», до ІНФОРМАЦІЯ_3 з проханням підтвердження або спростування перебування його на спецобліку як заброньованого військовозобов`язаного. 05 вересня 2024 року було подано адвокатський запит щодо розгляду вищезазначеної заяви, поданої ОСОБА_1 , стосовно його бронювання, на який 10 вересня 2024 року була отримана відповідь, в якій повідомлено, що інформація про бронювання нічим не підтверджується. Відповіді від ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач вважає необґрунтованими, вказуючи, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, після отримання від позивача заяви та документів на підтвердження права повинен був вчинити відповідні дії щодо оформлення відповідного рішення за наслідком розгляду цієї заяви, однак відповідач обмежився направленням позивачу виключно листа. Відсутність належним чином оформленого рішення з питань бронювання від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відповіді, на переконання позивача, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що за наявними у відділі військово-обліковими даними солдат запасу ОСОБА_1 , починаючи з 08 листопада 2012 року (моменту постановки на облік військовозобов`язаних) звірку/уточнення облікових даних не проводив та/або інформація про перебування його на диспансерних обліках за місцем проживання лікувально-профілактичними закладами не надавалась, тому є підстави вважати військовозобов`язаного ОСОБА_1 придатним до військової служби. Про зміни, визначені у ст. 38 ч. 11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема, працевлаштування, військовозобов`язаний ОСОБА_1 особисто у семиденний термін місцевий орган військового управління не повідомляв, а отже, як непрацюючий бронюванню не підлягає, про що зазначено у відповідях на запити адвокатів позивача, у яких, зокрема, ОСОБА_1 рекомендовано особисто прибути до Відділу задля звірки /уточнення облікових даних із внесенням відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і внесення уточнень до військово-облікового документа, однак ці рекомендації позивачем проігноровано. Відтак вважає дії ІНФОРМАЦІЯ_4 і його Першого відділу законними і обґрунтованими.

ІНФОРМАЦІЯ_5 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/11552/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Залучено до участі у справі в якості другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), направлено йому копію позову з доданими до нього матеріалами. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 23.12.2024 повторно витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином засвідчені копії заяви ОСОБА_1 від 20.08.2024 про оновлення даних щодо бронювання з доданими документами, рішення, прийнятого за результатами її розгляду, облікових документів і даних щодо ОСОБА_1 , витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ІНФОРМАЦІЯ_2 , документів, на підставі яких створено і діє ІНФОРМАЦІЯ_1 (Положення, наказ тощо).

Ухвалою суду від 06.08.2025 у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про закриття провадження - відмовлено.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ОСОБА_2 ), про що свідчить його військово-обліковий документ у Резерв+ /а.с. 8/.

Згідно з витягом з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного ОСОБА_1 , що працює ТОВ УАПРОМ, місцезнаходження 01121, м. Київ, Харківське шосе, будинок 201-203, літера 4Г, на посаді провідного інженера-програміста відповідно до наказу Мінекономіки № 7144 від 20 березня 2024 року, надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на шість місяців до 20 вересня 2024 року /а.с. 9/.

У військово-обліковий документ позивача у Резерв+, сформований 10.07.2024, внесено відомості про бронювання позивача до 20.12.2024, дата уточнення даних 10.07.2024.

20.08.2024 позивач звернувся із заявою до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій повідомив, що є особою, яка на підставі пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації та просив оновити дані щодо його бронювання в ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтвердити або спростувати перебування його на спеціальному військовому обліку як військовозобов`язаного, який має бронювання; про результати розгляду та прийняте рішення повідомити письмово на електронну адресу /а.с. 22/. До заяви додано копії документів, що підтверджують право на відстрочку: витяг з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного, військово-обліковий документ (витяг з Резерв+).

Листом від 09.09.2024 № 1/3/2/5810 ІНФОРМАЦІЯ_8 на заяву позивача від 20.08.2024 (яка надійшла поштою і зареєстрована у Книзі обліку вхідної кореспонденції ІНФОРМАЦІЯ_4 23.08.2024 за вх. № Г-П/1/2/2/2082) про надання відстрочки від призову під час мобілізації у зв`язку з наявністю бронювання роз`яснено положення статті 65 Конституції України та повідомлено, що за наявними в ІНФОРМАЦІЯ_3 військово-обліковими даними, починаючи з листопада 2012 року (з моменту постановки на військовий облік військовозобов`язаних) позивач медичний огляд військово-лікарською комісією жодного разу не проходив та/або інформація про перебування його на диспансерних обліках за місцем проживання лікувально-профілактичними закладами не надавалася, тому є підстави вважати позивача придатним за станом здоров`я до військової служби. Зауважено, що про зміни, визначені в ст. 38 ч. 11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (зокрема, офіційне працевлаштування, оскільки значиться не зайнятим суспільно-корисною працею; не виключно й зміни сімейного стану), позивач особисто у семиденний термін місцевий орган військового управління, де перебуває на військовому обліку, не повідомляв, чим вчинив триваюче порушення правил військового обліку, відповідальність за яке передбачена ст. 210 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У зв`язку з викладеним рекомендовано прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 у будь-який робочий день на 08.00 год. для звірки /уточнення облікових даних із внесенням після оплати штрафу за порушення правил військового обліку відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (перелік яких визначено в ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» і внесення уточнень до військово-облікового документа (в тому числі, вклеювання реєстраційного номеру облікового запису в ЄДРПВР) /а.с. 19/.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви про внесення даних стосовно його бронювання, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 17 та 65 Конституції України установлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави та справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Цей конституційний обов`язок реалізується через проходження громадянами України військової служби відповідно до закону.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні"(затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Одночасно із введенням воєнного стану, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 "Про загальну мобілізацію"(далі - Указ № 65/2022), затвердженим Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом. Строк проведення загальної мобілізації продовжено з 25 травня 2022 року на 90 діб згідно з Указом Президента № 342/2022 від 17 травня 2022 року, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2264-IX, а надалі іншими Указами цей строк продовжено до сьогоднішнього дня.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.93 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 Закону № 3543-XII встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 23 Закону № 3543-XII визначені категорії військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Зокрема, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 23 Закону № 3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку.

Перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки (частина 7 статті 23 Закону № 3543-XII).

За приписами частини 8 статті 23 Закону № 3543-XII відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560, в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин), який визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

За змістом пунктів 56 57 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Питання надання відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації заброньованим на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, за підприємствами, установами і організаціями, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, комісією не розглядаються.

Згідно з абзацом 1 пункту 58 Порядку № 560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Пунктом 59 Порядку № 560 передбачено, що відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно з пунктом 60 Порядку № 560 Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що Закон № 3543-XII в пункті 1 частини 1 статті 23 надає право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період громадянам, заброньованим на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі заброньовані особи).

В силу вимог пункту 1 Додатку № 5 до Порядку № 560 документами, що підтверджують право заброньованих на відстрочку, є клопотання керівника органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації щодо оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаних, які заброньовані у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, та витяг із наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаних.

За змістом пунктів 57, 60 Порядку № 560 розгляд питання надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період віднесено до повноважень комісій при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах), які зобов`язані розглянути заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, і ухвалити рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.

Як встановлено судом у цій справі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , 20.08.2024 звернувся із заявою до начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій повідомив, що є особою, яка на підставі пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації та просив оновити дані щодо його бронювання в ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтвердити або спростувати перебування його на спеціальному військовому обліку як військовозобов`язаного, який має бронювання; про результати розгляду та прийняте рішення повідомити письмово на електронну адресу /а.с. 22/.

До заяви додав копії документів, що підтверджують право на відстрочку: витяг з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного, військово-обліковий документ (витяг з Резерв+).

Із витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного слідує, що ОСОБА_1 , що працює ТОВ УАПРОМ, місцезнаходження 01121, м. Київ, Харківське шосе, будинок 201-203, літера 4Г, на посаді провідного інженера-програміста відповідно до наказу Мінекономіки № 7144 від 20 березня 2024 року, надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на шість місяців до 20 вересня 2024 року /а.с. 9/.

Отже, позивач додав документ, який належним чином підтверджує право на відстрочку у зв`язку з бронюванням.

Однак ІНФОРМАЦІЯ_8 на заяву позивача від 20.08.2024 (яка надійшла поштою і зареєстрована у Книзі обліку вхідної кореспонденції ІНФОРМАЦІЯ_4 23.08.2024 за вх. № Г-П/1/2/2/2082) про надання відстрочки від призову під час мобілізації у зв`язку з наявністю бронювання листом від 09.09.2024 № 1/3/2/5810 повідомив, що про зміни, визначені в ст. 38 ч. 11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (зокрема, офіційне працевлаштування, оскільки значиться не зайнятим суспільно-корисною працею; не виключно й зміни сімейного стану), позивач особисто у семиденний термін місцевий орган військового управління, де перебуває на військовому обліку, не повідомляв, чим вчинив триваюче порушення правил військового обліку, відповідальність за яке передбачена ст. 210 ч. 3 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У зв`язку з викладеним рекомендував прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 у будь-який робочий день на 08.00 год. для звірки /уточнення облікових даних із внесенням після оплати штрафу за порушення правил військового обліку відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (перелік яких визначено в ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» і внесення уточнень до військово-облікового документа (в тому числі, вклеювання реєстраційного номеру облікового запису в ЄДРПВР) /а.с. 19/.

Суд звертає увагу на те, що заява позивача від 20.08.2024 підлягала розгляду ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка мала ухвалити рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, відтак лист ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.09.2024 № 1/3/2/5810 не свідчить про належний розгляд заяви позивача.

Стосовно посилання у листі від 09.09.2024 № 1/3/2/5810 на те, що про зміни, визначені в ст. 38 ч. 11 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема, офіційне працевлаштування, позивач не повідомляв, суд зауважує, що відповідна норма Закону передбачає, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи, водночас не виконання військовозобов`язаним передбаченого цим законодавчим положенням обов`язку не є перешкодою для розгляду його заяви про відстрочку.

Суд також враховує, що стаття 35 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачає два види військового обліку військовозобов`язаних та резервістів: загальний і спеціальний облік.

Так, на загальному військовому обліку перебувають резервісти, а також військовозобов`язані, які не заброньовані за центральними та місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і закладами освіти незалежно від підпорядкування і форми власності на період мобілізації та на воєнний час.

На спеціальному військовому обліку перебувають військовозобов`язані, заброньовані за центральними та місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями на період мобілізації та на воєнний час.

Згідно з пунктом 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі Порядок № 1487, у редакції, чинній на час спірних правовідносин) районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема, організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 43 Порядку № 1487 визначено, що відомості щодо військовозобов`язаних, які заброньовані на період мобілізації та на воєнний час, виокремлюються у списках персонального військового обліку військовозобов`язаних.

Отже, заброньовані військовозобов`язані перебувають на спеціальному військовому обліку та виокремлюються у списках персонального військового обліку військовозобов`язаних.

Доказів вжиття ІНФОРМАЦІЯ_3 дій щодо включення позивача до спеціального військового обліку у зв`язку із бронюванням, підтвердженим витягом з наказу Мінекономіки, до суду не надано.

Відтак, зважаючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_8 не здійснив усіх дій та не прийняв одне із рішень, які повинен був прийняти відповідно до вимог законодавства, суд приходить до висновку, що відповідач допустив бездіяльність щодо розгляду заяви позивача, яка підлягає визнанню протиправною, а відповідні позовні вимоги задоволенню.

Обираючи належний спосіб захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_8 розглянути заяву позивача від 20.08.2024 та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства, про яке повідомити заявнику.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн /а.с. 23/.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь позивача судові витрати у сумі 1211,20 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 20.08.2024, зареєстрованої 23.08.2024 за вх. № Г-П/1/2/2/2082.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.08.2024, зареєстровану 23.08.2024 за вх. № Г-П/1/2/2/2082, 2024 та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства, про яке повідомити заявнику.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.В. Довгопол