Справа № 721/572/25
Суддя: Стефанко У. Д.
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №721/572/25
Провадження №2-а/721/11/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Путильський районний суду Чернівецької області у складі головуючої судді Стефанко У. Д., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Псарюка В. П., представника відповідача Фуштея М. В., за участю секретаря судового засідання Штефюк Т. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі судових засідань №1 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 25 червня 2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3ст. 210-1 КУпАІІ та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 гривен.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 12 червня 2025 року під час проведення позапланової перевірки посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 стану військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів в Опорному закладі «Конятинський ліцей» Конятинської сільської ради встановлено факт порушення посадовою особою Опорного закладу законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію: вимог пункту 13 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30.12.2022 року №1487, а саме - не надіслано (не надано) у встановлений Порядком термін (семиденний строк з дати наказу (розпорядження) до ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлення про призначення керівника закладу (згідно додатку 1 до Порядку). Згідно розпорядження Конятинського сільського голови №09-в від 09.04.2025 року «Про переривання відпустки по догляду за дитиною» ОСОБА_3 приступила до виконання обов`язків директора Опорного закладу. Наказом директора Опорного закладу від 10.03.2025 року №130-0 з указаної дати обов`язки за ведення військового обліку в Опорному закладі покладено на вчителя військової підготовки - ОСОБА_1 .

Дану постанову вважає необґрунтованою і незаконною та просив її скасувати, оскільки відповідальною особою на час призначення нового керівника Опорного закладу "Конятинський ліцей", а саме 09.04.2025, була ОСОБА_4 . Саме вона на протязі семиденного строку з дня призначення, тобто до 15.04.2025, повинна була повідомити ІНФОРМАЦІЯ_5 про призначення нового керівника закладу. А він, відповідно до наказу № 130-О від 10.03.2025, не був відповідальною особою за ведення військового обліку в ОЗ "Конятинський ліцей", а являвся заступником ОСОБА_4 , тобто повинен був учиняти дії визначені наказом у разі її відсутності. Так як остання виконувала свої обов`язки до 17.04.2025, тобто саме у час визначений Порядком для подання повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 , він не являється суб`єктом даного правопорушення.

Також вказав, що ні при складанні протоколу, ні при складанні постанови щодо нього, не був присутній особисто, не надавав свої пояснення. 25.06.2025, прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_2 , йому вручили постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за отримання якої розписався, а на його непогодження із даною постановою, було роз`яснено право оскарження до суду.

Зазначив, що у силу закону не являється посадовою особою Опорного закладу "Конятинський ліцей".

22.07.2025 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає. Зазначив, що згідно Наказу № 130-0 від 10.03.2025 року «Про призначення відповідальної особи за ведення військового обліку» обов`язки щодо ведення військового обліку в 03 «Конятинський ліцей» було покладено на секретаря-діловода ОСОБА_4 та заступника вчителя військової підготовки ОСОБА_1 . Розпорядженням № 09-в від 09.04.2025 року ОСОБА_3 призначено на посаду директора ОЗ «Конятинський ліцей». В матеріалах справи міститься Наказ від 17.04.2025 року № 4-К про звільнення ОСОБА_4 з посади секретаря-діловода Опорного закладу "Конятинський ліцей", з огляду на ОСОБА_5 , як відповідальна особа за ведення військового обліку в ОЗ «Конятинський ліцей», не повідомив у відповідний семиденний період ІНФОРМАЦІЯ_6 про призначення керівника установи. Вважав постанову законною та просив відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Псарюк В. П. позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та доповненнях до адміністративного позову, просили позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача Фуштей М. В. позовні вимоги не визнав, підтримав доводи зазначені у відзиві на позов, просив у задоволенні позову відмовити.

Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 12.06.2025 відносно ОСОБА_1 складено протокол № 1164 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідно до якого, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів повідомлено, а саме не надіслав до ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлення про призначення, звільнення (увільнення) керівника та посадових осіб державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, у станови та організації, відповідальних за організацію та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (а.с. 50).

25 червня 2025 постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАІІ та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 12 червня 2025 року під час проведення позапланової перевірки посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 стану військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів в Опорному закладі «Конятинський ліцей» Конятинської сільської ради, встановлено факт порушення посадовою особою Опорного закладу законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію: вимог пункту 13 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30.12.2022 року №1487, а саме - не надіслано (не надано) у встановлений Порядком термін (семиденний строк з дати наказу (розпорядження)) до ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлення про призначення керівника закладу (згідно додатку 1 до Порядку). Згідно розпорядження Конятинського сільського голови №09-в від 09.04.2025 року «Про переривання відпустки по догляду за дитиною» ОСОБА_3 приступила до виконання обов`язків директора Опорного закладу. Наказом директора Опорного закладу від 10.03.2025 року №130-0 з 10.03.2025 року обов`язки за ведення військового обліку в Опорному закладі покладено на вчителя військової підготовки - ОСОБА_1 (а.с.6-7).

З наказу директора Опорного закладу "Конятинський ліцей" Конятинської сільської ради і про призначення відповідальної особи за ведення військового обліку від 10.03.2025 року №130-О вбачається, що обов`язки за ведення військового обліку в ОЗ "Конятинський ліцей" покладено на секретаря-діловода ОСОБА_4 та заступником - вчителя військової підготовки ОСОБА_1 з 10.03.2025 ( а.с.8).

Відповідно до Повідомлення Опорного закладу "Конятинський ліцей" Конятинської сільської ради № 10 від 11.03.2025 року, директор ОЗ "Конятинський ліцей" повідомив ІНФОРМАЦІЯ_5 , що відповідальними особами за призначення, звільнення керівника та посадових осіб державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, відповідальними за організацію та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у ОЗ " ІНФОРМАЦІЯ_7 " є: директор ОСОБА_6 та секретар-діловод ОСОБА_4 (а.с. 9).

Відповідно до наказу № 4-К від 17.04.2025 ОЗ "Конятинський ліцей" Конятинської сільської ради про звільнення ОСОБА_4 , останню звільнено з посади секретаря-діловода ОЗ "Конятинський ліцей" Конятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області з 17 квітня 2025 року (а.с. 49).

Як вбачається з Акту перевірки стану організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів в ОЗ "Конятинський ліцей" Конятинської сільської ради затвердженого начальником Першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.06.2025, під час перевірки виявлено, що повідомлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 про прийняття (звільнення) на роботу у відповідності до додатку 1 Порядку надсилається з запізненням (а.с. 45-47).

Відповідно до Звернення заступника директора ОЗ "Конятинський ліцей" з виховної роботи ОСОБА_7 від 02.06.2025, остання повідомила начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 про те, що новопризначена директор ОЗ Конятинський ліцей" ОСОБА_3 не повідомила у семиденний термін про призначення на посаду директора (Розпорядження Конятинської сільської ради № 09-в від 09.04.2025) та не надала повідомлення про призначення відповідальної особи за ведення військового обліку до ІНФОРМАЦІЯ_4 згідно вимог Постанови КМУ № 1487, а також не надала повідомлення про прийняття та звільнення військовозобов`язаних осіб.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частина 2 цієї статті встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази, перелік яких визначено ст. 251 КУпАП, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оборону України" визначено, що оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту також готовності населення і території держави до оборони.

З моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій (ч. 8 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію").

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, та діє на час розгляду даної справи.

Згідно п.13 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету МіністрівУкраїни від 30 грудня 2022 року №1487, державні органи (крім СБУ, розвідувальних органів), органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації у семиденний строк з дати видання наказу про призначення або звільнення (увільнення) керівників та інших осіб зазначених органів, підприємств, установ та організацій, відповідальних за організацію та ведення військового обліку, повідомляють відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки (додаток 1).

Частина 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Зі змісту оскаржуваної постанови № 1164 від 25 06.2025 ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він будучи посадової особою, порушив вимоги п. 13 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30.12.2022 року №1487, а саме ним не надіслано (не надано) у встановлений Порядком термін (семиденний строк з дати наказу (розпорядження) до ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлення про призначення керівника закладу (згідно додатку 1 до Порядку).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з наказу №130-О від 10.03.2025 ОЗ "Конятинський ліцей" Конятинської сільської ради, обов`язки з ведення військового обліку у даному закладі покладено на секретяря-діловода ОСОБА_4 та заступником - вчителя військової підготовки ОСОБА_1 з 10.03.2025. Згідно з Повідомленням Опорного закладу "Конятинський ліцей" Конятинської сільської ради № 10 від 11.03.2025 року (Додаток № 1 до Порядку) ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідальними особами за призначення, звільнення керівника та посадових осіб державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, відповідальними за організацію та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у ОЗ "Конятинський ліцей" є: директор ОСОБА_6 та секретар-діловод ОСОБА_4 (а.с.9).

09.04.2025 розпорядженням Конятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області Гожда І. Р. була призначена керівником ОЗ "Конятинський ліцей"

ОСОБА_4 , як особа, яка згідно наказу була відповідальною за ведення військового обліку у Опорному закладі на дату призначення нового керівника ОСОБА_3 , була звільнена 17.04.2025, відповідно до Наказу №4-К від 17.04.2025.

Із вказаного вбачається, що саме ОСОБА_4 , як особа відповідальна за організацію та ведення військового обліку у ОЗ "Конятинський ліцей" Конятинської сільської ради, у період передбачений п. 13 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, тобто протягом семи днів з 09.04.2025 по 16.05.2025, мала обов`язок повідомити ІНФОРМАЦІЯ_5 про призначення керівника закладу (згідно додатку 1 до Порядку).

Відомостей про те, що на нас призначення керівника ОСОБА_3 та протягом семиденного строку з дати її призначення ОСОБА_4 не виконувала свої функціональні обов`язки та обов`язки з ведення військового обліку в ОЗ "Конятинський ліцей", покладені на неї відповідно до наказу № 130-О від 10.03.2025, з об`єктивних причин, і покладення у зв`язку із цим виконання таких на ОСОБА_1 , відповідачем не надано та у судовому засіданні не здобуто. Зі слів позивача, ОСОБА_4 весь час до моменту звільнення була присутньою на роботі.

А отже, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 станом на період зазначений у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності був відповідальною особою з ведення військового обліку у Опорному закладі.

Вказані обставини підтверджуються і представником відповідача у відзиві на позов. Останнім до відзиву на позоа додано копію наказу №4-К про звільнення ОСОБА_4 з посади секретаря-діловода з 17.04.2025, що вказує на те, що саме остання в порушення п.13 Порядку, не подала в семиденний строк до ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлення про призначення керівника закладу (згідно додатку 1 до Порядку).

Посилання представника відповідача не те, що ОСОБА_1 будучи заступником ОСОБА_4 відповідно до наказу №130-О від 10.03.2025 повинен був виконувати обов`язки після звільнення останньої є слушними, однак такі обов`язки до нього перейшли після 17.04.2025, однак ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення саме за період, який передував звільненню ОСОБА_4 , тобто коли він не був відповідальною особою за вчинення таких дій.

Згідно із ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України" (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Також, у справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Малофєєва проти Росії", серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскаржувана постанова містить відомості про те, що було вчинене адміністративне правопорушення, однак не містить посилань на будь-які докази, які б підтвердили вчинення порушення позивачем. При цьому, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З оскаржуваної постанови не вбачається, та не спростовано представником відповідача у судовому засіданні, що ОСОБА_1 був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення 25.06.2025. Підпис ОСОБА_1 є наявний тільки у графі про отримання даної постанови, що було підтверджено ним у судовому засіданні. Пояснень по суті інкримінованого правопорушення як і доказів на підтвердження своїх доводів він не зміг надати, оскільки така уже була винесена на час його прибуття у ІНФОРМАЦІЯ_9 25.06.2025 о 9 год 15 хв.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід звернути увагу на те, що як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи, позивач вчинення правопорушення заперечує.

В ході ж розгляду даної адміністративної справи представником відповідача належним чином не спростовано доводи позивача щодо неправомірності притягнення його до відповідальності та відсутності доказів скоєння ним правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відзив відповідача містить лише перелік норм чинного законодавства, проте у відзиві відсутні обґрунтування заперечень проти позову, не додано належні та допустимі докази на спростовування позиції позивача.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП є недоведеним, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вказаних у оскаржуваній постанові обставин, а тому постанова №1164 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП від 25.06.2025, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 та накладено стягнення у виді штрафу підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст.9, 210, 245, 247, 251, 252, 255, 256, 280, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст.2, 5-11, 13-15, 72-79, 90, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №1164 по справі про адміністративне правопорушення від 25.06.2025 відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо судового рішення за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua/

Повний текст рішення складено о 16 год 20 хв 07.08.2025.

Суддя Уляна СТЕФАНКО