Справа № 320/26917/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Панченко Н.Д. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року Справа № 320/26917/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

за участі секретаря Бродацької І.А.,

представника Позивача Корнієнка А.Г.,

представника Відповідача Атаманюка Б.Р.,

представників Третьої особи Феделеша Е.М., Федорківа О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційні скарги Державної інспекції архітектури та містобудування України та Громадської організації «Збережемо Солом`янський парк» на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт-Девелопмент»

до Державної інспекції архітектури та містобудування України

треті особи Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

Громадська організація «Збережемо Солом`янський парк»

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Смарт-Девелопмент» (далі - Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної інспекції архітектури та містобудування України (далі - Відповідач), треті особи - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)(далі-Третя особа 1) та громадська організація "Збережемо Солом`янський парк"(далі-Третя особа -2), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної інспекції архітектури та містобудування України від 15.03.2024 про зупинення Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва «Будівництво будівель готельного, офісного та багатофункціонального призначення» за адресою: вул. Генерала Шаповалова, 1-3, Солом`янському районі міста Києва, на земельних ділянках з кадастровими номерами: :72:186:0006, :72:186:0005, :72:186:0067, :72:186:0046; реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01: 3886-6475-1862-7066;

- зобов`язати Державну інспекцію архітектури та містобудування України виключити з Реєстру будівельної діяльності ЄДЕССБ відомості про зупинення дії Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва «Будівництво будівель готельного, офісного та багатофункціонального призначення» за адресою: вул. Генерала Шаповалова, 1-3, Солом`янському районі, міста Києва, на земельних ділянках з кадастровими номерами: :72:186:0006, :72:186:0005, :72:186:0067, :72:186:0046 (реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01: 3886-6475-1862-7066).

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Смарт-Девелопмент» зазначало, що викладені в акті перевірки від 15.03.2024 висновки Відповідача про порушення Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) під час видачі містобудівних умов і обмежень пункту 3 частини четвертої, пунктів 1, 3, 8, 9 частини п`ятої, частини шостої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній станом на 24.09.2019) не відповідають фактичним обставинам.

Зокрема Позивач стверджував, що містобудівні умови та обмеження видані у встановлений законом строк, містять інформацію про вид будівництва та місце розташування об`єкта будівництва, існуючі планувальні обмеження та охоронні зони; цільове та функціональне призначення земельних ділянок і наміри забудови відповідають містобудівній документації на місцевому рівні.

Позивач наполягав також на недотриманні Відповідачем порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду в умовах воєнного стану.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року адміністративний позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що територія, для забудови якої надано Містобудівні умови та обмеження, складається із кількох земельних ділянок, які за цільовим призначенням переважно відносяться до земель житлової та громадської забудови, що відповідає функціональному призначенню зазначених земельних ділянок, визначеному Детальним планом території.

Також суд зазначив, що багатофункціональні комплекси відповідно до ДБН В.2.2-9:2018 відносяться до громадських будинків та споруд, отже, будівництво будівель готельного, офісного та багатофункціонального призначення відповідає функціональному призначенню земельних ділянок, визначеному Детальним планом територій.

Суд зауважив, що Містобудівні умови та обмеження містять інформацію про вид будівництва та адресу місцезнаходження земельної ділянки, що відповідає пункту 1 частини п`ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункт 4 Містобудівних умов та обмежень передбачає обов`язок замовника будівництва розмістити об`єкт будівництва на ділянці за межами червоних ліній оточуючих вулиць та поза межами охоронних зон інженерних комунікацій, не порушуючи межі землекористування земельної ділянки, а також передбачено, що частина земельної ділянки, яка знаходиться в межах червоних ліній, може бути використана під благоустрій території та влаштування автостоянки, без права капітальної забудови, що відповідає пункту 8 частини п`ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Водночас, суд акцентував увагу, що, інформація про віднесення земельної ділянки до зсувонебезпечних територій не належить до умов, які повинні бути наведені в містобудівних умовах та обмеженнях відповідно до частини п`ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також суд не взяв до уваги посилання Відповідача на порушення вимог протизсувного режиму під час виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, оскільки відповідні обставини не можуть бути предметом документальної та позапланової перевірки, що здійснюється в порядку архітектурно-будівельного нагляду.

Разом з тим, суд першої інстанції врахував, що на період воєнного стану передбачено припинення проведення лише планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і не встановлено обмежень на проведення заходів державного нагляду (контролю) шляхом проведення документальних перевірок.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Державна інспекція архітектури та містобудування України (далі - ДІАМ) посилається на те, що спірні Містобудівні умови та обмеження видані з порушенням пункту 8 частини п`ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції чинній станом на 24.09.2019) без зазначення повного переліку існуючих планувальних обмежень.

Відповідач стверджує, що нечітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами владних повноважень унеможливило встановлення конкретних вимог та планувальних обмежень для розробки проєкту майбутнього об`єкта будівництва, чим створило правову невизначеність щодо можливості проєктування житла всупереч вимогам містобудівної документації на місцевому рівні та призвело до зсуву ґрунтів обсягом біля 1000 м3, що створило загрозливу ситуацію для життя і здоров`я людей.

Також ДІАМ стверджує, що судом першої інстанції не надано належну оцінку дозволу на виконання будівельних робіт від 10.09.2021, на який він посилається, як на підтвердження правомірності виданих Містобудівних умов та обмежень та відповідності намірів забудови земельної ділянки її цільовому та функціональному призначенню.

Також Апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо відповідності намірів забудови земельної ділянки її цільовому та функціональному призначенню. Разом з тим, Відповідач стверджує, що розміщення багатофункціональної будівлі, із переважним призначенням - житлові будинки та апарт-готель суперечить містобудівній документації на місцевому рівні, та не обумовлене містобудівними вимогами.

Також Відповідач посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постановах від 04.09.2019 по справі №826/13852/17, від 19 січня 2023 року у справі № 640/9995/20 від 21 березня 2023 року у справі № 460/9602/20.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

4. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ГО «Збережемо Солом`янський парк» також подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, Третя особа посилається на те, що режим забудови визначається не лише детальним планом території, а й іншими видами містобудівної документації на місцевому рівні - генеральним планом та планами зонування.Водночас відомості щодо функціонального призначення земельної ділянки за Генеральним планом міста Києва витяги з містобудівного кадастру не містять.

Також Третя особа 2 відзначає, що земельна ділянка розташована на землях, які за функціональним призначенням частково відносяться до комунально-складських територій, частково - до території зелених насаджень загального користування та потрапляють в зелену зону. Разом з тим, Громадська організація акцентує увагу на тому, що жоден з видів використання земельних ділянок не передбачає будівництво житла.

Третя особа 2 зазначає, що Позивач намагається переконати суд у тому, що має намір побудувати багатофункціональний комплекс, який складатиметься з будівель готельного, офісного та багатофункціонального призначення, в той час як дозвіл на виконання будівельних робіт від 10.09.2021 № ІУ87 містить відомості щодо коду об`єкта згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 - 1122.1 Будинки багатоквартирні масової забудови.

Крім того, Третя особа 2 стверджує, що для реалізації права на забудову на відміну від права на користування земельною ділянкою з цільовим призначенням, що належить до категорії житлової та громадської забудови, недостатньо лише здійснювати житлову забудову на земельній ділянці відповідної категорії, необхідно також дотримати вимоги, встановлені режимом забудови у генплані, планах зонування та детальних планах забудови.

Разом з тим, ГО "Збережемо Солом`янський парк" зазначає, що назва об`єкта будівництва не відображає вид будівництва та місце розташування об`єкта, а матеріали справи не містять усіх документів, з якими ТОВ «Смарт - Девелопмент» зверталось про отримання спірних містобудівних умов та обмежень, зокрема відсутній містобудівний розрахунок, що виключає можливість перевірити відповідність намірів забудови на час подання заяви.

Також ГО "Збережемо Солом`янський парк" зазначає доводи щодо визначення відсотку забудови та максимально допустимої щільності населення та зазначення в містобудівних умовах та обмеженнях охоронних зон об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстаней від об`єктів, що проектується до існуючих інженерних мереж.

В обґрунтування своїх доводів Третя особа 2 посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постановах від 09.09.2024 у справі № 640/11755/22, від 18.10.2023 у справі № 910/20745/20, від 18.12.2023 у справі №640/19905/21 та інших.

Окремо Третя особа 2 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та незалучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та, відповідно, відсутності правових підстав для врахування наданих Департаментом доказів.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято за неповно встановлених обставин справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому

5. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2025, від 16.01.2025 та від 07.07.2025 відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

6. Від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Відповідача в якому він просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, зазначаючи про суперечливість поведінки Відповідача у цій справі та справі № 640/18911/22 щодо визнання протиправним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт № ІУ87 від 10.09.2021 та недотримання ним принципу «належного урядування».

Щодо тверджень Відповідача про ненадання судом оцінки дозволу на виконання будівельних робіт, Позивач зазначив, що дозвіл не може бути та не був предметом оцінки під час проведення перевірки ДІАМ та не є документом, на підставі якого прийнято спірне рішення.

Крім того ТОВ «Смарт-Девелопмент» зазначає, що проектна документація на здійснення будівництва не підлягає дослідженню під час видачі містобудівних умов та обмежень.

Також Позивач стверджує, що будь-яких обґрунтувань та посилань на фактичні обставини та докази в частині співвідношення цільового та функціонального призначення земельних ділянок Акт перевірки не містить, а твердження Апелянта про таку невідповідність є необґрунтованими. Доводи ДІАМ щодо можливого розміщення об`єкта будівництва на ділянці в межах території вулиць та доріг не відповідають дійсним обставинам справи та є припущенням.

Крім того, Позивач зазначає, що земельна ділянка, що перебуває в оренді Позивача та знаходяться за адресою: вул. Генерала Шаповала, 1 (кадастровий номер :72:186:0006), не включена до території зеленої зони та не перебуває на балансі та обслуговуванні КО «Київзеленбуд» з огляду на картографічні матеріали.

Також ТОВ «Смарт-Девелопмент» посилається на помилковість висновків Відповідача про те, що назва об`єкта будівництва має включати назву споруди, що відповідає певному функціональному призначенню з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000 намірам забудови, оскільки Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» не містить таких вимог.

В обґрунтування своїх заперечень Позивач також посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у від 28.05.2024 у справі № 480/8344/22 та від 09.06.2022 у справі № 460/2596/20.

7. Окремо Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу ГО «Збережемо солом`янський парк» у якому просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, зазначаючи доводи, які вже були викладені у відзиві на апеляційну скаргу Відповідача.

Крім того, ТОВ «Смарт-Девелопмент» стверджує зокрема, що громадська організація залучена до участі у справі за відсутності на те достатніх підстав, оскільки не зазначено обґрунтованих мотивів, як судове рішення буде стосуватись прав, обов`язків та інтересів саме громадської організації або прав, обов`язків та інтересів фізичних осіб, в інтересах яких вона діє.

Також Позивач заперечує щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

8. Третя особа 1 - Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі -Департамент), подала відзив на обидві апеляційні скарги у якому просить такі скарги залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на відповідності спірних МУО вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Крім того Третя особа 1 зазначає, що у спірних Містобудівних умовах та обмеженнях вказано як вид будівництва, так і адресу місцезнаходження земельної ділянки, що відповідає п. 1 ч. 5 ст. 29 Закону №3038-VI.

Разом з тим, Департамент відзначає, що характеристика об`єкта будівництва визначається не містобудівними умовами та обмеженнями, а подальшою проектною документацією.

Також Департамент зазначає про відсутність порушень норм процесуального права судом першої інстанції.

Обґрунтовуючи свої доводи Третя особа 1 посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постановах від 09.06.2022 у справі №460/2596/20, від 13.07.2022 у справі № 821/377/18, від 04.02.2020 у справі №826/9713/18 та від 30.03.2023 у справі №640/13008/20.

9. Від Позивача надійшли додаткові пояснення у справі у яких він акцентує увагу на тому, що цільове призначення земельних ділянок, що знаходяться у його користуванні на праві оренди, відповідає функціональному призначенню території, що визначене Детальним планом території (ДПТ). Також Позивач посилається на висновок експерта, який просить долучити до матеріалів справи.

10. Третьою особою 2 подано заперечення на клопотання Позивача про долучення висновку експерта до матеріалів справи у яких посилається на порушення порядку подання доказів, зокрема стверджує, що ТОВ «Смарт-Девелопмент», звертаючись з позовною заявою до Київського окружного адміністративного суду 08 червня 2024 року не заявляв жодного клопотання про проведення експертизи та жодним іншим способом не повідомляв суд про намір замовити дану експертизу.

Також Громадська організація посилається на невідповідність висновку експерта вимогам ч. 2 ст. 101 КАС України в контексті надання експертом відповідей на питання права. Крім того, стверджує, що Позивач не обґрунтував в чому полягає неможливість встановлення та дослідження судом самостійно окремих обставин у справі і яке особливе доказове значення має наданий ним висновок експерта.

11. ТОВ «Смарт-Девелопмент» подано додаткові пояснення у справі у яких Товариство заперечує проти задоволення апеляційних скарг ГО «Збережемо Солом`янський парк» та ДІАМ.

Щодо тверджень ДІАМ та Громадської організації про віднесення земельної ділянки з кадастровим номером :72:186:0006 до комунально-складських територій відповідно до Генерального плану міста Києва Позивач зазначає, що саме детальним планом території визначається цільове та функціональне призначення земельних ділянок при здійсненні містобудівної діяльності. Цільове призначення земельних ділянок, що знаходяться у користуванні Позивача на праві оренди, відповідає функціональному призначенню території, що визначене ДПТ.

Товариство також заперечує щодо інших доводів Апелянтів, посилаючись при цьому на долучений до матеріалів справи висновок експерта.

Крім того, Позивач зазначає, що скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки є крайнім заходом, який застосовується відповідно до загальних правил, у разі відсутності можливості усунути виявлені порушення містобудівного законодавства та відзначає, що у відповідь на адвокатський запит від 07.02.2025 ДІАМ повідомлено, що за результатами здійснення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного нагляду стосовно дотримання Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ради вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, припис про усунення порушень інспекторами будівельного нагляду не складався та не було вжито заходів щодо притягнення до відповідальності посадових осіб об`єкта нагляду за фактом нібито виявлених правопорушень.

Отже, Позивач наполягає на тому, що дії ДІАМ не спрямовані на усунення виявлених порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, а мають на меті виключно скасування містобудівних умов та обмежень та позбавлення Позивача права на здійснення забудови земельних ділянок, що є порушенням принципу належного урядування.

Також ТОВ «Смарт-Девелопмент» стверджує, що посилання третьої особи на висновки, викладені у рішенні Господарського суду міста Києва від 17.07.2024 у справі №910/17910/23 не підлягають врахуванню, оскільки рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2024 у цій справі скасовано постановою Північного апеляціи?ного господарського суду від 01.05.2025.

12. ГО «Збережемо солом`янський парк» подано до суду додаткові пояснення до аргументів, викладених в апеляційній скарзі на оскаржуване рішення суду першої інстанції у яких зокрема зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :72:186:0006 не лише частково належить до території зелених насаджень загального користування, як зазначено в спірному акті, а й за Генеральним планом міста Києва віднесена до комунально-складських територій. Натомість згідно даних ДПТ та Генерального плану міста Києва територія, розташована на вул. Генерала Шаповала, 1-3 у Солом`янському районі м. Києва потрапляє у межі функціональних зон: переважно до території громадських будівель та споруд, частково до території зелених насаджень загального користування та частково до території вулиць і доріг.

При цьому, Третя особа 2 посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23.06.2025 у справі № 260/5099/23.

Також Громадська організація стверджує, що будівлі, що використовуються або запроектовані для декількох призначень (комбіноване житло, готель і контора), повинні бути ідентифіковані за однією класифікаційною ознакою відповідно до головного призначення та відзначає, що вказана ТОВ «Смарт Девелопмент» у заяві від 09.09.2019 назва об`єкту містила неоднозначне поняття приміщення з «багатофункціональним призначенням», яке приховує в собі будівництво житлового комплексу, а тому таке призначення підлягало уточненню.

При цьому ГО «Збережемо солом`янський парк» посилається на інформацію з саи?ту цієї забудови https://park-life.com.ua/about#about, як підтвердження того факту, що Позивач будує саме житловий комплекс. Водночас, зазначає, що фактична зміна ТОВ «Смарт-Девелопмент» наміру забудови в умовах невизначеності містобудівних умов та обмежень без звернення з відповідною заявою до уповноваженого органу та прийняття ним відповідного рішення не корелюється з вимогами Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та є проявом зловживання з боку заявника, що суперечить принципу взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій, а ухилення заявника від виконання державних будівельних норм щодо житлової забудови з підстав здійснення будівництва приміщень громадського призначення нівелює принцип забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій.

13. Відповідачем подано додаткові пояснення у справі у яких він акцентує увагу на невідповідності цільового, функціонального призначення земельної ділянки, намірів забудови Генеральному плану та ДПТ. ДІАМ відзначає, що рішення ДПТ не відповідають Генеральному плану.

Також Відповідач стверджує, що невідповідність намірів забудови земельної ділянки є підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень, запланований для будівництва об`єкт не відповідає затвердженим текстовим і графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту.

При цьому Відповідач посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постанові від 04.09.2019 року у справі № 826/13852/17, від 19.01.2023 у справі № 640/9995/20, від 11.09.2024 у справі № 480/1519/23.

Окремо ДІАМ посилається на недоліки та невідповідності висновку експерта, зокрема те, що він ґрунтується на положеннях законодавства у редакції, що прии?нята після видачі спірних Містобудівних умов та обмежень, для доведення відповідності намірів забудови використовує рішення ДПТ, що не відповідають Генеральному плану, а також графічні матеріали не затвердженого Проекту генерального плану, розробленого на підставі рішення Киі?вськоі? міськоі? ради ІІ сесіі? VI скликання від 18.09.2008 № 262/262 «Про розробку нового Генерального плану розвитку міста Києва та и?ого приміськоі? зони до 2025 року» з неофіціи?ного джерел.

14. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2025, яка занесена до протоколу судового засідання у Відповідача було витребувано весь пакет документів, які були покладено в основу спірного рішення.

15. На виконання зазначеної ухвали суду, ДІАМ подано додаткові пояснення у справі до яких суб`єкт владних повноважень надав скріншоти поштової скриньки ДІАМ та колективне звернення мешканців Солом`янського району м. Києва від 21.12.2023 через електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд» з накладанням кваліфікованого електронного підпису.

Також Відповідач зазначив, що законодавством України не передбачено повноважень додатково встановлювати ідентифікаційні дані заявників, ніж ті що наведені у статтях 5 і 8 Закону України «Про звернення громадян», а відтак, враховуючи, що колективне звернення мешканців Солом`янського району м. Києва містило ідентифікаційні дані, а також дату та підписи, у ДІАМ відсутні підстави вважати дане звернення анонімним. На підставі колективного звернення мешканців Солом`янського району проведено документальну перевірку, а в наступному позапланову перевірку дотримання Департаментом містобудування та архітектури Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час провадження містобудівної діяльності. На підставі матеріалів позапланової перевірки, відповідно до ч.4 ст.41-1 Закону No3038-VI головним інспектором будівельного нагляду ДІАМ Стадніком Д.В. було прийнято рішення від 15.03.2024 № CI01:4250- 3491-3231-8227 про зупинення дії містобудівних умов та обмежень.

16. Третьою особою 2 подано додаткові пояснення у справі у яких зазначає доводи щодо чисельності Громадської організації «Збережемо Солом`янський парк» та наявності адміністративної процесуальної правосуб`єктності, щодо порушеного права та інтересу, який захищає Громадська організація «Збережемо Солом`янський парк», зокрема акцентує увагу на тому, що положення статуту Громадськоі? організаціі? «Збережемо Солом`янськии? парк» передбачають можливість захисту прав та інтересів мешканців Солом`янського раи?ону з приводу незаконного будівництва поруч з Солом`янським парком шляхом звернення з позовом до суду в інтересах громадськості та в порядку представництва окремих жителів.

17. Позивачем подано до суду додаткові пояснення у справі у яких Товариство зазначає доводи щодо відповідності намірів забудови земельних ділянок їх цільовому та функціональному призначенню, зокрема стверджує, що багатофункціональні комплекси відповідно до ДБН В.2.2-9:2018 відносяться до громадських будинків та споруд.

Також Позивач зазначає контраргументи в частині щодо визначення в містобудівних умовах та обмеженнях максимально допустимої щільності населення та мінімально допустимих відстаней від об`єкта, що проектується.

18.У судовому засіданні представники Апелянтів підтримали доводи та вимоги апеляційних скарг та письмових пояснень у повному обсязі. Представники Третьої особи 2 наполягали на здійсненні будівництва саме житлових будинків і наявності причинно-наслідкового зв`язку між виконанням будівельних робіт та зсувом, який утворився саме внаслідок риття котловану. Акцентували увагу суду на відсутності правових підстав для врахування висновку експерта, який був наданий Позивачем до суду, як належного та допустимого доказу. Просили апеляційні скарги задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Представник Позивача у судовому засіданні підтримав свою правову позицію, викладену письмово, заперечував проти задоволення апеляційних скарг. Надав додаткові пояснення щодо функціонального призначення забудови з посиланням на технічну документацію. Просив у задоволенні апеляційних скарг відмовити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Представник Третьої особи 1 у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки не повідомив.

Вислухавши думку учасників справи, порадившись на місці, колегія суддів вирішила здійснити розгляд справи без участі учасника справи, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, втім без поважних причин у судове засідання не з`явився.

19. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

20. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

21. Обставини справи, установлені судом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, основним видом діяльності ТОВ «Смарт-Девелопмент» за КВЕД є 41.10 Організація будівництва будівель.

На підставі наказу Департаменту від 24.09.2019 № 1184 ТОВ «Смарт-Девелопмент» як замовнику будівництва було видано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва «Будівництво будівель готельного, офісного та багатофункціонального призначення» на земельних ділянках за адресою: вул. Генерала Шаповала, 1-3 у Солом`янському районі міста Києва на земельних ділянках з кадастровими номерами: :72:186:0006, :72:186:0005, :72:186:0067, :72:186:0046, реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01: 3886-6475-1862-7066 (далі - Містобудівні умови та обмеження).

Державною архітектурно-будівельною інспекцією України Позивачу видано дозвіл від 10.09.2021 № ІУ87 на будівництво «Будівництво будівель готельного, офісного та багатофункціонального призначення» за адресою: вул. Генерала Шаповалова, 1-3, Солом`янському районі».

Головним інспектором будівельного нагляду Державної інспекції архітектури та містобудування України на підставі колективного звернення мешканців Солом`янського району міста Києва від 21.12.2023 здійснено документальну перевірку своєчасності, достовірності, повноти даних та відповідності вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності документів і матеріалів, складених під час видачі Департаментом Містобудівних умов та обмежень. За результатами проведеної документальної перевірки інспектором виявлено ознаки порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та надано пропозиції щодо подальшого здійснення заходів державного архітектурно-будівельного нагляду шляхом проведення позапланової перевірки відповідності вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час провадження Департаментом містобудівної діяльності.

Державна інспекція архітектури та містобудування України листом від 13.02.2024 № 2825/0/7-24 звернулася до Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України (далі - Мінінфрастуктури) з проханням видати наказ про проведення позапланової перевірки дотримання Департаментом вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час видачі Містобудівних умов та обмежень.

Наказом Мінінфраструктури від 04.03.2024 № 188 надано погодження на проведення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного нагляду за дотриманням Департаментом вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Наказом Державної інспекції архітектури та містобудування України від 06.03.2024 № 37 призначено проведення позапланової перевірки дотримання Департаментом вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час видачі Містобудівних умов та обмежень з реєстраційним номером ЄДЕССБ MU01:3886-6475-1862-7066.

Головним інспектором будівельного нагляду відділу державного архітектурно-будівельного нагляду за структурними підрозділами Київської та Севастопольської держадміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту державного архітектурно-будівельного нагляду Стадніком Д.В. та Головним інспектором будівельного нагляду відділу державного архітектурно-будівельного нагляду за територіальними органами Державної інспекції архітектури та містобудування України Департаменту державного архітектурно-будівельного нагляду Ковтун Л.С. було проведено позапланову перевірку дотримання Департаментом вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, за наслідками якої складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 15.03.2024 № СН01:4100-2280-7155-7106.

Перевіркою встановлено видачу Містобудівних умов та обмежень з порушеннями вимог пункту 3 частини четвертої, пунктів 1, 3, 8, 9 частини п`ятої, частини шостої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній станом на 24.09.2019).

Висновки акта перевірки від 15.03.2024 № СН01:4100-2280-7155-7106 обґрунтовані наступними порушеннями законодавства у сфері містобудівної діяльності:

1. З назви містобудівних умов та обмежень «Будівництво будівель готельного, офісного та багатофункціонального призначення» вбачається порушення пункту 1 частини п`ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній станом на 24.09.2019), адже назва об`єкта будівництва не відображає вид будівництва (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта будівництва) та місце розташування об`єкта.

2. Порушені строки видачі містобудівних умов та обмежень, адже заява замовника зареєстрована Об`єктом нагляду 10.09.2019, рішення про надання містобудівних умов та обмежень згідно з наказом № 1184 прийняте лише 24.09.2019 (11 робочих днів), що є порушенням частини шостої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній станом на 24.09.2019), якою передбачено надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви.

3. Наявна невідповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні, що є порушенням вимог пункту 3 частини п`ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній станом на 24.09.2019).

4. Містобудівні умови та обмеження видані всупереч наявності підстав для відмови, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній станом на 24.09.2019), адже містять невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Вказівка про «багатофункціональне» призначення будівель у назві об`єкта будівництва вказує на існування приміщень з різним функціональним призначенням, що у контексті процедури з`ясування намірів забудови та прийняття рішення про видачу містобудівних умов та обмежень становить невизначеність, яку Департамент не міг вирішити без уточнень чи розширеної інформації.

5. Департаментом надано містобудівні умови та обмеження з порушенням пункту 8 частини п`ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній станом на 24.09.2019) без зазначення повного переліку існуючих планувальних обмежень.

Відповідно до графічної частини чинного на момент видачі містобудівних умов та обмежень Генерального плану міста Києва, земельна ділянка з кадастровим номером :72:186:0006 частково відноситься до зсувонебезпечних територій, про що у містобудівних умовах та обмеженнях не вказано. Внаслідок виконання будівельних робіт, зокрема під час риття котловану в жовтні 2023 року, було здійснено підрізання зсувонебезпечного схилу на земельній ділянці з кадастровим номером: :72:186:0006, що виконувалось з порушенням вимог протизсувного режиму і призвело до зсуву ґрунтів обсягом біля 1000 м3.

6. Згідно з відомостями з Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :72:186:0006 має обмеження у використанні: охоронні зони навколо інженерних комунікацій, об`єктів енергетичної системи, які під час надання містобудівних умов та обмежень не були вказані, що є порушенням пункту 9 частини п`ятої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також в акті перевірки від 15.03.2024 № СН01:4100-2280-7155-7106 зазначено, що у Містобудівних умовах та обмеженнях в пунктах 3 (максимально допустима щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону) та 4 (мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд), зустрічаються примітки (у разі проектування житла), що створює правову невизначеність щодо можливості проектування житла всупереч вимогам містобудівної документації на місцевому рівні та не відповідає меті проектування, вказаній замовником у заяві. Посилання на норму Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яку було порушено внаслідок зазначення вказаної інформації, в акті перевірки відсутнє.

Рішенням Державної інспекції архітектури та містобудування України від 15.03.2024 було зупинено дію Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва «Будівництво будівель готельного, офісного та багатофункціонального призначення» за адресою: вул. Генерала Шаповалова, 1-3, Солом`янському районі міста Києва, на земельних ділянках з кадастровими номерами: :72:186:0006, :72:186:0005, :72:186:0067, :72:186:0046; реєстраційний номер ЄДЕССБ MU01: 3886-6475-1862-7066 як таких, що надані з порушенням вимог пункту 3 частини четвертої, пунктів 1, 3, 8, 9 частини п`ятої, частини шостої статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Позивач, не погоджуючись з рішенням Державної інспекції архітектури та містобудування України від 15.03.2024, вважаючи його протиправним та таким, що прийняте з порушенням закону, звернувся з даним позовом до суду.

22. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI, який застосовується у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, а саме: датою виникнення правовідносин, пов`язаних з наданням Містобудівних умов та обмежень, є 10.09.2019, а датою виникнення правовідносин, пов`язаних із зупиненням дії Містобудівних умов та обмежень в порядку здійснення архітектурно-будівельного нагляду, є 15.03.2024).

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон № 3038-VI, який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 1 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

У силу вимог частини третьої статті 29 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).

Частиною четвертою статті 29 Закону № 3038-VI визначено, що підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

Відповідно до частини п`ятої статті 29 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження містять:

1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта;

2) інформацію про замовника;

3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні;

4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах;

5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки;

6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону);

7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд;

8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони);

9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

Перелік зазначених умов є вичерпним.

Згідно з частиною шостою статті 29 Закону № 3038-VI надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.

Частиною восьмою статті 29 Закону № 3038-VI визначено, що містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Внесення змін до містобудівних умов та обмежень може здійснювати орган, що їх надав, за заявою замовника, на виконання приписів головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або за рішенням суду.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 31.05.2017 № 135 було затверджено Порядок ведення реєстру містобудівних умов та обмежень (далі - Порядок № 135). У додатку до Порядку № 135 наведено форму Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва.

Відповідно до частин першої - третьої статті 41-1 Закону № 3038-VI державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду:

1) перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду;

2) витребовують від органів державної влади, фізичних та юридичних осіб документи і матеріали щодо предмета нагляду, одержують інформацію з автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз даних, створених органами державної влади;

3) мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів, приміщень, документів та матеріалів, необхідних для здійснення нагляду;

4) вимагають від органів державного архітектурно-будівельного контролю проведення перевірок у разі наявності ознак порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил;

5) залучають у разі потреби до здійснення нагляду фахівців підприємств, установ, організацій, контрольних і фінансових органів;

6) використовують відомості електронної системи.

Пунктами 6 та 7 частини четвертої статті 41-1 Закону № 3038-VI установлено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право:

- звертатися до суду з позовами про скасування рішень, прийнятих об`єктами нагляду, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з подальшим оприлюдненням такої інформації на порталі електронної системи;

- зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності (крім документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів), з одночасним поданням позову до суду про скасування такого рішення та подальшим оприлюдненням такої інформації на порталі електронної системи.

Абзацами дев`ятим та десятим частини четвертої статті 41-1 Закону № 3038-VI визначено, що зупинення дії рішення об`єкта нагляду тягне за собою зупинення до набрання законної сили судовим рішенням виконання підготовчих та/або будівельних робіт, право на виконання яких виникло на підставі рішення, яке зупинено.

Неподання органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду позову до суду про скасування рішення, прийнятого об`єктом нагляду, протягом двох місяців з дня видання припису про зупинення дії такого рішення або постановлення судом ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, про залишення позову без розгляду, має наслідком відновлення дії рішення, прийнятого об`єктом нагляду, та відновлення права на виконання підготовчих та/або будівельних робіт.

Висновки суду апеляційної інстанції.

23. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє колегії суддів стверджувати, що для встановлення правомірності рішення Державної інспекції архітектури та містобудування України від 15.03.2024 належить з`ясувати обґрунтованість висновків суб`єкта нагляду про порушення об`єктом нагляду вимог пункту 3 частини четвертої, пунктів 1, 3, 8, 9 частини п`ятої, частини шостої статті 29 Закону № 3038-VI при наданні Позивачу Містобудівних умов та обмежень, а також дотримання Відповідачем процедури зупинення дії Містобудівних умов та обмежень.

24. Аналізуючи доводи Апелянтів стосовно недотримання Департаментом вимог пункту 3 частини четвертої, пунктів 1, 3, 8, 9 частини п`ятої, частини шостої статті 29 Закону № 3038-VI, судова колегія відзначає, що вони переважно зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції про відповідність Містобудівних умов та обмежень вимогам щодо форми та змісту такого документа, а також про відповідність заявлених Позивачем намірів забудови містобудівній документації на місцевому рівні.

25. Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині щодо відображення у Містобудівних умовах та обмеженнях виду будівництва та місця розташування об`єкта в назві об`єкта будівництва, колегія суддів зазначає наступне.

Так, пункт 1 частини п`ятої статті 29 Закону № 3038-VI встановлює вимогу, згідно з якою містобудівні умови та обмеження мають містити назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта. Своєю чергою визначена у додатку до Порядку № 135 форма містобудівних умов та обмежень позначає місця, спеціально відведені для відображення відомостей про назву об`єкта будівництва, вид будівництва та місце розташування об`єкта.

Колегія суддів, дослідивши Містобудівні умови та обмеження, копія яких приєднана до матеріалів справи, відзначає, що у графі «назва об`єкта будівництва» зазначено «Будівництво будівель готельного, офісного та багатофункціонального призначення», у графі «вид будівництва, адреса або місцезнаходження земельної ділянки» вказано «Нове будівництво, вул. Генерала Шаповала, 1-3 у Солом`янському районі».

26. Отже, Містобудівні умови та обмеження містять в собі інформацію, передбачену пунктом 1 частини п`ятої статті 29 Закону № 3038-VI, а саме: назву об`єкта будівництва, вид будівництва та місце розташування об`єкта, що відображена у спосіб, визначений у формі містобудівних умов та обмежень, що є додатком до Порядку № 135.

27. Стосовно викладеного в акті перевірки від 15.03.2024 № СН01:4100-2280-7155-7106 висновку Відповідача про порушення строку видачі містобудівних умов та обмежень, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом частини шостої статті 29 Закону № 3038-VI для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень або про відмову в їх наданні встановлено строк 10 робочих днів з дня реєстрації заяви.

Заява ТОВ «Смарт-Девелопмент» про надання містобудівних умов та обмежень для проектування будівництва була зареєстрована Департаментом 10.09.2019, рішення про задоволення вказаної заяви оформлене наказом Департаменту від 24.09.2019 № 1184.

За висновком інспектора, що викладений в акті перевірки від 15.03.2024 № СН01:4100-2280-7155-7106, рішення про надання містобудівних умов та обмежень було прийняте протягом 11 робочих днів, що є порушенням частини шостої статті 29 Закону № 3038-VI.

28. Переглядаючи рішення суду першої інстанції, який виходив з того, що за загальними правилами обчислення строків, перебіг строку починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, колегія суддів враховує, що апеляційні скарги не містять заперечень проти висновку про дотримання Департаментом строку прийняття рішення про надання Містобудівних умов та обмежень.

29. Більше того, Відповідачем не наведено причинного зв`язку між висновком про недотриманням Департаментом строку прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень або про відмову в їх наданні та застосуванням такого заходу реагування як зупинення дії Містобудівних умов та обмежень.

30. Надаючи оцінку доводам Відповідача та ГО «Збережемо Солом`янський парк» щодо невизначеності у намірах забудовника в контексті невідповідності намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні для вирішення питання про надання Позивачу містобудівних умов та обмежень, колегія суддів зазначає наступне.

Так, в акті перевірки від 15.03.2024 № СН01:4100-2280-7155-7106 Відповідач зазначає, що багатофункціональні будівлі можуть включати в себе приміщення з різним функціональним призначенням та поєднувати в собі такі види використання земельної ділянки, як землі житлової та громадської забудови. За вказаних обставин Департамент, за висновком суб`єкта нагляду, без уточнень даних та отримання розширеної інформації не міг дотриматись процедури з`ясування намірів забудови та перевірки їх відповідності вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

31. Аналізуючи зазначені висновки Відповідача, колегія суддів відзначає, що згідно з абзацом шостим частини третьої статті 29 Закону № 3038-VI для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника.

Так, містобудівний розрахунок розробляється та надається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва та його техніко-економічні показники (назва об`єкта, очікувані поверховість, площа забудови та інша інформація, яка, на думку заявника, надає суб`єкту видачі містобудівних умов та обмежень повне уявлення про його наміри).

Колегія суддів відзначає, що у заяві ТОВ «Смарт-Девелопмент» від 09.09.2019 (вх. № 19713/0/1-19 від 10.09.2019) про видачу містобудівних умов та обмежень, окрім інших відомостей, наведено також основні техніко-економічні показники об`єкта будівництва: площа земельних ділянок, площа забудови, поверховість, загальна площа будинків, загальний будівельний об`єм, гранична висота будинків тощо.

32. Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що містобудівний розрахунок, у якому замовник визначає власні інвестиційні наміри, є джерелом додаткової інформації про об`єкт будівництва, яка разом з іншими відомостями дозволяє Департаменту перевірити відповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

33. Втім, Відповідач в акті перевірки від 15.03.2024 № СН01:4100-2280-7155-7106 обмежився вказівкою на те, що наявність у складі об`єкта будівництва приміщень багатофункціонального призначення вимагало отримання розширеної інформації про наміри забудови, не перевіривши чи містяться необхідні йому уточнені відомості про інвестиційні наміри замовника в містобудівному розрахунку.

34. Також Відповідач в акті перевірки та ГО «Збережемо Солом`янський парк» в апеляційній скарзі наполягають на необхідності визначення назви багатофункціональної будівлі чи споруди відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 (далі - Державний класифікатор). Зазначають, що такий метод класифікації надає можливість віднести будівлю до конкретного виду на рівні чотирьох розрядів.

Згідно з доводами Апелянтів будівлі, що використовуються або запроектовані для декількох призначень (комбіноване житло, готель і контора), повинні бути ідентифіковані за однією класифікаційною ознакою відповідно до головного призначення, яке повинне бути визначене таким чином:

- обчислюється відсоткове співвідношення площ різних за призначенням приміщень будівлі в складі повної загальної площі з віднесенням цих приміщень згідно з їх призначенням чи використанням до відповідного класифікаційного угруповання;

- потім будівля класифікується за методом «згори - донизу». Будівлю спочатку відносять до розділу (один розряд коду), що охоплює всю чи більшу частку всієї її загальної площі. Далі їх відносять до підрозділу (два розряди коду) - житлові будівлі, нежитлові будівлі за найбільшою питомою вагою площі в цій будівлі. Наступним кроком визначається група (три розряди коду) за найбільшою часткою всієї загальної площі в межах підрозділу. Нарешті, вибирається належність будівлі до класу (чотири розряди коду) за найбільшою часткою всієї загальної площі в межах групи.

35. Втім, колегія суддів відзначає, що відповідно до абзацу 3 пункту 1 Державного класифікатора використання ДК БС забезпечує умови для вирішення таких завдань:

- виконання комплексу облікових функцій щодо будівельної діяльності в рамках робіт з державної статистики, включаючи статистику цін на будівельну продукцію;

- проведення робіт з перепису, оцінки та переоцінки вартості і стану будівель та споруд;

- проведення зіставлення національних статистичних даних щодо продукції будівництва з даними Статистичної комісії Європейського Союзу (Євростату) та ООН;

- проведення соціологічних досліджень з питань будівництва, забезпечення житлом і різними послугами населення України;

- розроблення аналітичних показників та прогнозування інвестицій в економіку України.

36. Колегія суддів відзначає, що згідно з абзацом 3 пункту 1 Державного класифікатора, наведений Апелянтами підхід до класифікації призначений для ідентифікації будівель і споруд, що використовуються або запроектовані.

37. Втім Апелянти без наведення належного обґрунтування наполягають на застосуванні Державного класифікатора на стадії отримання вихідних даних для проектування об`єкта нового будівництва, а не для класифікації вже спроектованих чи таких, що використовуються будівель та споруд.

38. При цьому, стаття 29 Закону № 3038-VI та Порядок № 135 не містять в собі положень, які б зобов`язували Департамент зазначати у Містобудівних умовах та обмеженнях вид чи назву об`єкта будівництва із вказівкою цифрового коду та назви будівель і споруд, визначених відповідно до Державного класифікатора.

39. Отже, колегія суддів приходить до висновку, що Державний класифікатор не призначений для застосування на етапі отримання вихідних даних для проектування об`єктів будівництва, зокрема - для визначення виду та назви об`єкта будівництва.

40. Аналізуючи доводи ГО «Збережемо Солом`янський парк» про те, що дозвіл на виконання будівельних робіт від 10.09.2021 № ІУ87 містить відомості щодо коду об`єкта згідно з Державним класифікатором - 1122.1 Будинки багатоквартирні масової забудови, колегія суддів відзначає, що дозвіл на виконання будівельних робіт може бути наданий виключно після завершення стадії проектування об`єкту будівництва і, як вже зазначалося судом раніше, згідно з абзацом 3 пункту 1 Державного класифікатора він визначає порядок ідентифікації, зокрема, запроектованих будівель і споруд.

41. Також апеляційний суд акцентує увагу на тому, що видача дозволу на виконання будівельних робіт від 10.09.2021 № ІУ87 здійснюється на наступних етапах, в даному випадку через 2 роки після надання Містобудівних умов та обмежень, а тому дозвіл не є тим документом, на підставі якого чи з урахуванням якого Департамент приймав рішення про надання Містобудівних умов та обмежень, а відтак не підлягав врахуванню під час перевірки дотримання вимог законодавства у сфері будівельної діяльності при наданні Позивачу Містобудівних умов та обмежень.

42. Більш того, дозвіл на виконання будівельних робіт від 10.09.2021 № ІУ87 є предметом спору в іншій справі № 640/18911/22 за позовом ГО «Збережемо Солом`янський парк» до Державної інспекція архітектури та містобудування України про визнання протиправним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт.

43. Також колегія суддів відзначає, що відповідно до пункту 3.3 ДБН В.2.2-9:2018 «Громадські будинки та споруди. Основні положення» багатофункціональні будинки і комплекси - це будинки і комплекси, які формуються з приміщень, їх груп, будинків та споруд різного громадського та житлового призначення.

Згідно з додатком А «Перелік основних груп будинків та приміщень громадського призначення» ДБН В.2.2-9:2018 до основних груп будинків та приміщень громадського призначення входять, зокрема, готелі, багатофункціональні будинки та комплекси, що включають приміщення різного призначення.

Пунктом 3.7 ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування та забудова територій» багатофункціональні споруди - будинки і комплекси, які формуються з приміщень, їх груп, різного громадського, житлового та іншого призначення, поєднання яких обумовлено економічною доцільністю і містобудівними вимогами.

44. Проаналізувавши вказані норми, суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується колегія суддів, що багатофункціональні комплекси відповідно до ДБН В.2.2-9:2018 відносяться до громадських будинків та споруд.

45. Надаючи оцінку доводам Апелянтів щодо невідповідності цільового та функціонального призначення земельних ділянок містобудівній документації на місцевому рівні, колегія суддів зазначає наступне.

Департаментом видано Позивачу Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на земельних ділянках з кадастровими номерами: :72:186:0006, :72:186:0005, :72:186:0067, :72:186:0046.

Як зазначено у Містобудівних умовах та обмеженнях, цільове та функціональне призначення вказаних земельних ділянок є наступним:

- земельна ділянка за кадастровим номером :72:186:0006, площею 1,1901 га: цільове призначення 3.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку); категорія земель землі житлової та громадської забудови; вид використання для будівництва та обслуговування комплексу багатофункціонального призначення, готель, офісні будівлі та торговельні приміщення з підземним паркінгом, відповідно до договору оренди земельної ділянки від 11.04.2019, укладеного на 10 років, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т. М. реєстр. № 206 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 163267770 дата формування 11.04.2019, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про інше речове право 31143566).

Згідно з Витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 019, дата формування 16.07.2019, цільове призначення земельної ділянки: 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку); категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид використання: для будівництва та обслуговування комплексу багатофункціонального призначення, готель, офісні будівлі та торговельні приміщення з підземним паркінгом;

- земельна ділянка за кадастровим номером :72:186:0005, площею 0,0599 га: цільове призначення 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку); категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання для будівництва та обслуговування комплексу багатофункціонального призначення, готель, офісні будівлі та торговельні приміщення з підземним паркінгом, відповідно до договору оренди земельної ділянки від 22.12.2018, укладеного на 10 років, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т. М. реєстр. № 1401 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 150878236 дата формування 22.12.2018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про інше речове право 29623578).

Згідно з Витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 019 дата формування 16.07.2019 цільове призначення: 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку); категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид використання: для будівництва та обслуговування комплексу багатофункціонального призначення, готель, офісні будівлі та торговельні приміщення з підземним паркінгом;

- земельна ділянка за кадастровим номером :72:186:0067, площею 0,0803 га: цільове призначення 12.04 для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання - для влаштування транспортної інфраструктури (заїздів та виїздів), відповідно до договору оренди земельної ділянки від 22.12.2018, укладеного на 10 років, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. реєстр. № 1405 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 150885203 дата формування 22.12.2018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про інше речове право 29624595).

Згідно з Витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку: № НВ-019 дата формування 16.07.2019 цільове призначення: 12.04 для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства; категорія земель: землі промисловості, транспорту зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання земельної ділянки: влаштування транспортної інфраструктури (заїздів та виїздів);

- земельна ділянка за кадастровим номером :72:186:0046) площею 0,1866 га: цільове призначення 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання - для експлуатації та обслуговування будівель і споруд автотранспортного підприємства, відповідно до договору оренди земельної ділянки від 22.12.2018, укладеного на 5 років, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т. М. реєстр. № 1403 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права: індексний номер витягу 150882201 дата формування 22.12.2018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, номер запису про інше речове право 29624183.

Згідно з Витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку: № НВ-019, дата формування 16.07.2019: цільове призначення 11.02 для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості; категорія земель: не визначено; вид використання земельної ділянки: для експлуатації та обслуговування будівель і споруд автотранспортного підприємства).

46. Відповідно до детального плану території в межах Повітрофлотського проспекту, вулиць Солом`янської, Механізаторів, Кудряшова та залізничних колій, затвердженого рішенням Київської міської ради від 24.09.2015 № 46/1949, функціональне призначення земельних ділянок - територія громадських будівель та споруд, частково територія зелених насаджень загального користування, частково територія вулиць і доріг.

47. Колегія суддів відзначає, що Верховний Суд у постанові від 30.06.2021 у справі № 806/3365/17 зазначив, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані дотримуватись містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Містобудівні умови та обмеження видаються у зв`язку із наміром замовника провести забудову земельної ділянки конкретним об`єктом будівництва. При цьому термін «земельна ділянка» у контексті містобудівних правовідносин, - це певна територія, на якій планується розміщення відповідного об`єкта будівництва. Територія забудови може складатися з однієї або декількох земельних ділянок, щодо яких замовник має право забудови відповідно до містобудівної документації. Закон № 3038-VI не забороняє видачу одних містобудівних умов та обмежень на забудову декількох земельних ділянок, на яких планується зведення одного об`єкта будівництва (в т.ч. комплексу). Так само не забороняє видачу декількох окремих містобудівних умов та обмежень забудови однієї земельної ділянки, на якій планується зведення декількох окремих об`єктів будівництва.

З огляду на викладене, Верховний Суд сформував правову позицію, відповідно до якої містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки видаються для проектування конкретного об`єкта будівництва (будинку, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплексів, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури) на конкретній території, що може складатися з однієї або декількох земельних ділянок.

48. Частиною другою статті 24 Закону № 3038-VI визначено, що забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Згідно із статтею 19 Земельного кодексу України землі України (у редакції, чинній станом на 24.09.2019) за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії земель: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Стаття 20 Земельного кодексу України встановлює, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. При цьому, зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою.

Частина п`ята статті 20 Земельного кодексу України встановлює, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Цільове призначення земельної ділянки відповідно до законодавчо встановлених категорій земель визначається на підставі документації із землеустрою, а порядок використання земельної ділянки в межах певної категорії визначається землекористувачем самостійно, проте з обов`язковим дотриманням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення, а отже, не потребує проходження процедур, які відповідно до земельного законодавства України застосовуються при зміні цільового призначення (розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, його затвердження тощо).

49. Єдина умова, яку встановлюють положення частини п`ятої статті 20 Земельного кодексу України при самостійному визначені виду використання земельної ділянки її власником/користувачем, є дотримання вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, та необхідність урахування містобудівної документації та документації із землеустрою.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 826/1606/17.

50. Судом першої інстанції встановлено та учасниками справи не заперечується, що земельні ділянки з кадастровими номерами: :72:186:0006, :72:186:0005, :72:186:0067, :72:186:0046 потрапляють в межі функціональної зони згідно ДПТ в межах Повітрофлотського проспекту, вулиць Солом`янської, Механізаторів (Генерала Шаповала), Кудряшова та залізничних колій.

Детальний план території в межах Повітрофлотського проспекту, вулиць Солом`янської, Механізаторів (Генерала Шаповала), Кудряшова та залізничних колій був затверджений рішенням Київської міської ради від 24.09.2015 № 46/1949 (далі - ДПТ), тобто є чинним нормативно-правовим актом.

Вказаним ДПТ визначено функціональне призначення земельних ділянок у кварталі 72:178 по вул. Механізаторів (Генерала Шаповала), 1-3 «громадська забудова».

51. Проаналізувавши вказані обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, що територія, для забудови якої надано Містобудівні умови та обмеження, складається із кількох земельних ділянок, які за цільовим призначенням переважно відносяться до земель житлової та громадської забудови, що відповідає функціональному призначенню зазначених земельних ділянок, визначеному ДПТ.

52. Також суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи Відповідача щодо неправомірного відведення для забудови земельних ділянок, віднесених до територій вулиць та доріг, оскільки пункт 4 Містобудівних умов та обмежень передбачає обов`язок замовника будівництва розмістити об`єкт будівництва на ділянці за межами червоних ліній оточуючих вулиць та поза межами охоронних зон інженерних комунікацій, не порушуючи межі землекористування земельної ділянки.

Містобудівними умовами та обмеженнями також установлено, що частина земельної ділянки, яка знаходиться в межах червоних ліній, може бути використана під благоустрій території та влаштування автостоянки, без права капітальної забудови.

53. Отже, при наданні містобудівних умов та обмежень на об`єкт будівництва «Будівництво будівель готельного, офісного та багатофункціонального призначення» за адресою: вул. Генерала Шаповалова, 1-3, Солом`янському районі міста Києва на території, що складається з декількох земельних ділянок, Департамент врахував функціональне призначення кожної з них і встановив заборону капітального будівництва та розміщення об`єктів будівництва на тих частинах території, що знаходиться у межах червоних ліній оточуючих вулиць, у межах охоронних зон інженерних комунікацій, допустивши використання таких частин території забудови під благоустрій та влаштування автостоянки.

54. Аналізуючи доводи апеляційної скарги ГО «Збережемо Солом`янський парк» стосовно невідповідності цільового та функціонального призначення земельних ділянок містобудівній документації на місцевому рівні, судова колегія відзначає, що Апелянт обґрунтовує свою позицію тим, що судом не враховано відомості Генерального плану міста Києва як основного акту містобудівної документації; земельні ділянки з кадастровими номерами: :72:186:0006, :72:186:0005, :72:186:0067, :72:186:0046 Генеральним планом міста Києва віднесені до комунально-складських територій; земельна ділянка з кадастровим номером :72:186:0006 частково належить до території зелених насаджень загального користування.

55. З цього приводу колегія суддів звертає увагу, що питання відповідності ДПТ Генеральному плану міста Києва є предметом спору в іншій справі, а саме - у справі № 640/21122/22, а станом на момент видачі спірних містобудівних умов та обмежень вищезазначений Детальний план території був затверджений рішенням Київської міської ради від 24.09.2015, тобто Департамент діяв на підставі чинного нормативно-правового акта. Тому доводи Апелянтів щодо невідповідності ДПТ Генеральному плану міста Києва є необґрунтованими і не приймаються до уваги.

56. Правомірність надання Містобудівних умов та обмежень також є предметом спору в іншій справі, а саме - у справі № 640/18909/22 за позовом ГО «Збережемо Солом`янський парк» та інших до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), треті особи: ТОВ «СМАРТ-ДЕВЕЛОПМЕНТ», ТОВ «МІСЬКБУД АЛЬЯНС», Державна інспекція архітектури та містобудування України, Київська міська рада, про визнання протиправними та скасування містобудівних умов та обмежень, яка наразі перебуває у провадженні Київського окружного адміністративного суду.

Натомість предметом спору у даній справі є рішення Державної інспекції архітектури та містобудування України від 15.03.2024 про зупинення дії Містобудівних умов та обмежень, що прийняте на підставі акту перевірки від 15.03.2024 № СН01:4100-2280-7155-7106.

57. Отже, предметом перевірки в цій справі є правомірність прийняття Відповідачем оскаржуваного рішення виходячи з тих мотивів, що описані головними інспекторами будівельного нагляду в акті перевірки від 15.03.2024 № СН01:4100-2280-7155-7106, тому вищенаведені доводи Апелянтів також не приймаються до уваги.

58. В акті перевірки зазначено про потрапляння земельних ділянок з кадастровими номерами: :72:186:0006, :72:186:0005, :72:186:0067, :72:186:0046 відповідно до Генерального плану міста Києва в межі функціональної зони «території комунально-складські» та відповідно до ДПТ - переважно в межі функціональних зон «території громадських будівель та споруд» та «території вулиць та доріг». При цьому, головними інспекторами будівельного нагляду не було встановлено невідповідностей між функціональним призначенням земельних ділянок, визначеним у Генеральному плані міста Києва та у ДПТ. Акт перевірки від 15.03.2024 № СН01:4100-2280-7155-7106 не містить також висновків про встановлення у ДПТ видів використання земельних ділянок, що є недопустимими у межах комунально-складської зони, визначеної Генеральним планом міста Києва.

Натомість інспектори будівельного нагляду перевіряли відповідність намірів забудови вимогам, що встановлені саме ДПТ і прийшли до висновку про невідповідність намірів забудови функціональному призначенню земельних ділянок, визначеному саме у ДПТ.

59. Колегія суддів також відзначає, що згідно з частиною першою статті 16 Закону № 3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону № 3038-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону № 3038-VI детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.

Частиною першою статті 19 Закону № 3038-VI визначено, що детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

Пунктом 3 частини четвертої статті 19 Закону № 3038-VI передбачено, що детальний план території визначає функціональне призначення, режим та параметри забудови однієї чи декількох земельних ділянок, розподіл територій згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

60. Тобто, детальний план території є містобудівною документацією на місцевому рівні, що визначає функціональне призначення, режим та параметри забудови земельних ділянок.

61. З огляду на все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо відповідності намірів забудови Позивача вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, а саме вимогам ДПТ.

Щодо тверджень Відповідача та ГО «Збережемо Солом`янський парк» про часткове потрапляння земельної ділянки з кадастровим номером :72:186:0006 до території зелених насаджень, колегія суддів зазначає наступне.

Ландшафтний парк по вул. Солом`янській був включений до таблиці 2 до Програми розвитку зеленої зони м. Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста, затвердженої рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 № 806/3381 (у редакції, чинній на станом на дату видачі Містобудівних умов та обмежень, надалі - Програма). При цьому, колегія суддів відзначає, що Програма не містить графічних матеріалів, а відомості щодо Солом`янського ландшафтного парку наведені у таблиці 2 до Програми у графі таким чином: Солом`янський район, Парки відпочинку, рядок 4, парк по вул. Солом`янській (площа 32,28 га, у т. ч. ділянка біля лікарні).

Пунктом 1 рішення Київської міської ради від 02.11.2023 № 7206/7247 «Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо інвентаризації земель» вирішено затвердити технічні документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та віднести земельні ділянки до відповідної категорії земель, виду цільового призначення земельних ділянок згідно з додатком до цього рішення (справа № 315357642). За змістом вказаного додатку до рішення від 02.11.2023 № 7206/7247, Київською міською радою було затверджено, зокрема такий документ: «Технічна документація з землеустрою щодо інвентаризації земель на території кадастрового кварталу 72:186, обмеженого вулицями Генерала Шаповала, Кудряшова, Волгоградською, Солом`янською та територією парку у Солом`янському районі м. Києва», в тому числі щодо земельної ділянки з кадастровим номером :72:186:0035, площею 27,1414 га, за адресою: ріг вул. Солом`янської та вул. Волгоградської, Солом`янський р-н, м. Київ, категорія земель - Землі рекреаційного призначення, цільове призначення - 07.08 Земельні ділянки загального користування, які використовуються як зелені насадження загального користування.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 08.02.2024 №7759/7800 «Про надання Київському комунальному об`єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» у постійне користування земельної ділянки на розі вул. Солом`янської та вул. Романа Ратушного у Солом`янському районі міста Києва» Київському комунальному об`єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» надано у постійне користування земельну ділянку площею 27,1414 га (кадастровий номер :72:186:0035) (код виду цільового призначення - 07.08, земельні ділянки загального користування, які використовуються як зелені насадження загального користування) на розі вул. Солом`янської та вул. Романа Ратушного у Солом`янському районі міста Києва із земель комунальної власності територіальної громади міста Києва (категорія земель - землі рекреаційного призначення).

Натомість земельна ділянка з кадастровим номером :72:186:0006 не була віднесена рішенням Київської міської ради від 02.11.2023 № 7206/7247 до земельних ділянок загального користування та не була надана рішенням Київської міської ради від 08.02.2024 № 7759/7800 Київському комунальному об`єднанню зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» у постійне користування.

62. Колегія суддів також відзначає, що на стадії апеляційного перегляду справи Позивач надав суду висновок експерта № 009-МВВ/24 від 04.03.2025 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи та дослідження в галузі землеустрою.

Так, на вирішення судової будівельно-технічної експертизи та дослідження в галузі землеустрою були поставлені окремі питання, які стосуються предмета спору в даній справі, зокрема:

- питання 4: Чи відповідає цільове та функціональне призначення земельних ділянок з кадастровими номерами :72:186:0046 (цільове призначення - категорія земель промисловості: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості), :72:186:0006 (категорія земель житлової та громадської забудови: 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), :72:186:0067 (категорія земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення: 12.04 Для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства) містобудівній документації на місцевому рівні?

- питання 5: Чи відповідає намір забудови земельних ділянок з кадастровими номерами :72:186:0046 (цільове призначення - категорія земель промисловості: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості), :72:186:0005 (категорія земель житлової та громадської забудови: 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку); :72:186:0006 (категорія земель житлової та громадської забудови: 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), :72:186:0067 (категорія земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення: 12.04 для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства) згідно з містобудівними умовами та обмеженнями для проектування об`єкту будівництва будівель готельного, офісного та багатофункціонального призначення по вул. Генерала Шаповалова 1-3, м. Київ, Солом`янського району, затвердженими наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24.09.2019 № 1184, містобудівній документації на місцевому рівні?

- питання 6: Чи є порушення меж (або накладання) земельної ділянки з кадастровим номером :72:186:0006 відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на територію зеленої зони - Ландшафтний парк по вул. Солом`янській включений до таблиці 2 Програми розвитку зеленої зони м. Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста, затвердженої рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 № 806/3381 (зі змінами і доповненнями)?

- питання 7: Чи відповідають Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва будівель готельного, офісного та багатофункціонального призначення по вул. Генерала Шаповалова 1-3, м. Київ, Солом`янського району, затверджені наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24.09.2019 № 1184 (реєстраційний номер в ЄДЕССБ MU01:3886-6475-1862-7066), вимогам статті 29 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та інших нормативних актів в галузі будівництва (чинних станом на дату видачі містобудівних умов та обмежень) в частині визначення виду будівництва та розташування об`єкта, гранично допустимої висотності будинків, максимально допустимого відсотку забудови земельної ділянки, максимально допустимої щільності населення, планувальних обмежень, охоронних зон?

Частинами першою - третьою статті 101 КАС України визначено, що висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до приписів частин першої, другої, шостої, сьомої статті 104 КАС України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Порядок проведення експертних досліджень та складення висновків експерта за результатами проведеного позасудового експертного дослідження визначається відповідно до законодавства.

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має такі самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Проведення експертизи доручено судовому експерту ОСОБА_1 , яка має вищу будівельно-технічну освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст», кваліфікацію судового експерта за спеціальностями: 10.6 «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів»; стаж експертної роботи 16 років (Свідоцтво за № 60-21/П, видане ЦЕКК Міністерства юстиції України 13.10.2021. Термін дії свідоцтва до 13.10.2024 (у відповідності до Наказу Міністерства юстиції України від 14.03.2022 № 1138/5 термін дії свідоцтва продовжено).

До проведення дослідження з питань землеустрою долучено ОСОБА_2 - сертифікованого інженера-землевпорядника, яка має вищу землевпорядну освіту за спеціальністю «Землевпорядкування та кадастр», кваліфікацію «Інженер-землевпорядник», освітньо-кваліфікаційний рівень «спеціаліст», стаж роботи понад 20 років (Кваліфікацій сертифікат за № 000721, виданий Державним агентством земельних ресурсів України 23.01.2013).

Як зазначено у висновку експерта від 04.03.2025 № 009-МВВ/24, експерт та фахівець обізнані про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

Також зазначено, що висновок підготований для подання до суду на підставі частини третьої статті 101 КАС України, частини третьої статті 98 ГПК України з метою встановлення дійсних обставин та формування доказової бази, зокрема, у справі № 320/26917/24.

За результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи та дослідження в галузі землеустрою у висновку експерта від 04.03.2025 № 009-МВВ/24, надано наступні відповіді на поставлені питання:

- щодо четвертого питання: Дослідженням, проведеним в обсязі наданої експерту документації встановлено, що цільове та функціональне призначення земельних ділянок з кадастровими номерами :72:186:0046 (цільове призначення - категорія земель промисловості: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості), :72:186:0006 (категорія земель житлової та громадської забудови: 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), :72:186:0067 (категорія земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення: 12.04 Для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства) відповідає містобудівній документації на місцевому рівні (детальніше в дослідницькій частині висновку);

- щодо п`ятого питання: Намір забудови земельних ділянок з кадастровими номерами :72:186:0046 (цільове призначення категорія земель промисловості: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості), :72:186:0005 (категорія земель житлової та громадської забудови: 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, що використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку); :72: 186:0006 (категорія земель житлової та громадської забудови: 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), :72:186:0067 (категорія земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення: 12.04 Для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства) згідно з містобудівними умовами та обмеженнями для проектування об`єкту будівництва будівель готельного, офісного та багатофункціонального призначення по вул. Генерала Шаповала, 1-3 в Солом`янському районі, міста Києва, затвердженими наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24.09.2019 № 1184, відповідає містобудівній документації на місцевому рівні;

- щодо шостого питання: Враховуючи результати проведених досліджень в тому числі графічних співставлень тощо, можна дійти висновку, що порушення меж (або накладання) земельної ділянки з кадастровим номером :72:186:0006 відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на територію зеленої зони - Ландшафтний парк по вул. Солом`янській включений до таблиці 2 Програми розвитку зеленої зони м. Києва до 2010 року та концепції формування зелених насаджень в центральній частині міста, затвердженої рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 № 806/3381 (зі змінами і доповненнями) не виявлено;

- щодо сьомого питання: Надані на дослідження містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва будівель готельного, офісного та багатофункціонального призначення по вул. Генерала Шаповалова 1-3, м. Київ, Солом`янського району, затверджені наказом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 24.09.2019 № 1184 (реєстраційний номер в ЄДЕССБ МUOl:3886-6475-1862-7066) відповідають вимогам статті 29 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та інших нормативних актів в галузі будівництва (чинних станом на дату видачі містобудівних умов та обмежень) в частині визначення виду будівництва та розташування об`єкта, гранично допустимої висотності будинків, максимально допустимого відсотку забудови земельної ділянки, максимально допустимої щільності населення, планувальних обмежень, охоронних зон.

Щодо доводів Апелянтів з приводу неналежності та недопустимості доказу (висновку експерта), судова колегія вважає за необхідне наголосити, що відповідно до частини першої, пункту другого частини другої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як висновками експертів.

Наданий Позивачем висновок експерта від 04.03.2025 № 009-МВВ/24 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи та дослідження в галузі землеустрою відповідає загальним вимогам до висновку експерта, що встановлені статтею 101 КАС України та спеціальним вимогам, що визначені статтею 104 КАС України для проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Відповідно до частини четвертої статті 308 КАС України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів приймає до уваги, що Позивач звернувся до ДП «Центр судової експертизи та експертних досліджень» із заявою щодо надання висновку експерта 06.11.2024, тобто до ухвалення Київським окружним адміністративним судом рішення від 10.12.2024 у справі № 320/26917/24. Втім, висновок експерта від 04.03.2025 № 009-МВВ/24 було складено та передано замовнику після закінчення розгляду справи судом першої інстанції та ухвалення рішення, яке є предметом апеляційного перегляду.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що Позивачем доведено неможливість подання висновку експерта від 04.03.2025 № 009-МВВ/24 до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього та були обумовлені тривалістю процедури проведення судової будівельно-технічної експертизи та дослідження в галузі землеустрою.

63. Надаючи оцінку доводам Апелянта щодо неналежності та недопустимості зазначеного вище висновку експерта як доказу у цій справі, оскільки він містить відповіді щодо питань права, колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч.1 ст. 108 КАС України будь-який доказ, зокрема й висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу.

Отже, суд надає оцінку висновку експерта у сукупності з іншими доказами у справі, які разом дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судовий експерт Мазурова В.В. має вищу будівельно-технічну освіту і висновки експертизи не виходили за межі її галузі знань. Питання щодо правової оцінки спірних правовідносин належать виключно до компетенції суду і судова колегія враховує висновок судово- будівельно-технічної експертизи виключно у взаємозв`язку з іншими доказами та встановленими судом обставинами.

Водночас, колегія суддів відзначає, що Апелянти, стверджуючи про невідповідність висновків експерта, не надали інших висновків експертизи з власної ініціативи та до суду з відповідним клопотання про призначення судової експертизи також не зверталися. При цьому, суд апеляційної інстанції відзначає, що обставини, на які посилаються учасники справи повинні підтверджуватися належними та допустимими у контексті ст. 73-74 КАС України та достатніми у своїй сукупності доказами.

Окрім того, в адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень-Відповідача у справі. Відповідно до приписів ч.2 ст.77 КАС України обов`язок щодо правомірності свого рішення покладається на Відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен надати всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як доказ у справі. Втім, Відповідач не заявляв клопотань про призначення експертизи , не надав суду будь-яких переконливих доказів і взагалі не переконав суд у правомірності оскаржуваного рішення.

64. Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині доводів Відповідач про відсутність у Містобудівних умовах та обмеженнях повного переліку існуючих планувальних обмежень, колегія суддів зазначає наступне.

Так, ДІАМ стверджує, що відповідно до графічної частини Генерального плану міста Києва земельна ділянка за кадастровим номером :72:186:0006 частково відноситься до зсувонебезпечних територій, про що у містобудівних умовах та обмеженнях не вказано. Просить суд врахувати, що внаслідок виконання будівельних робіт під час риття котловану в жовтні 2023 року на земельній ділянці з кадастровим номером: :72:186:0006 відбулося підрізання зсувонебезпечного схилу через порушення вимог протизсувного режиму, що призвело до зсуву ґрунтів обсягом біля 1000 м3.

Відповідно до пункту 8 частини п`ятої статті 29 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження містять планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони).

65. Отже, планувальними обмеженнями, які належить зазначати в містобудівних умовах та обмеженнях, є зони, вичерпний перелік яких наведено в пункті 8 частини п`ятої статті 29 Закону № 3038-VI.

66. Аналізуючи доводи учасників справи, суд апеляційної інстанції відзначає, що інформація про віднесення земельної ділянки до зсувонебезпечних територій не належить до планувальних обмежень, які повинні бути наведені саме в містобудівних умовах та обмеженнях. Водночас, пункт 5 розділу «Містобудівні умови та обмеження» Містобудівних умов та обмежень містить вказівку про необхідність інженерної підготовки і захисту територій у відповідності до розділу 9 ДБН 360-92**.

Згідно з пунктом 9.1* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» заходи з інженерної підготовки слід розроблювати з урахуванням інженерно-будівельної оцінки території (таблиця 9.1) для містобудування, захисту від несприятливих природних і антропогенних явищ та прогнозу зміни інженерно-геологічних умов при різних видах використання.

При розробці проектів планування і забудови міських і сільських поселень слід передбачати, за необхідності, заходи з інженерної підготовки території: загальні (вертикальне планування організація відведення дощових і талих вод тощо) і спеціальні (інженерний захист від затоплення паводковими водами і підтоплення підземними водами, освоєння заболочених територій, боротьба з яругами, зсувами, обвалами, карстом, осідальністю, мулистими накопиченнями, захист від абразії, сельових потоків, сніжних лавин, відновлення порушених територій гірничими та відкритими виробками, териконами, хвостосховищами, золошлаковідвалами, полігонами), які визначаються з урахуванням прогнозу зміни інженерно-геологічних та гідрогеологічних умов, впливу сейсмічних явищ, характеру використання і планувальної організації території.

Загальні та спеціальні заходи слід призначати на основі інженерно-будівельної оцінки території із їх повною взаємопогодженістю.

Як вбачається з приєднаного відповідачем до апеляційної скарги Реєстру документів ЄДЕССБ, Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт» видало Позивачу технічні умови від 02.11.2020 № 324-08/607 про влаштування споруд інженерної підготовки та захисту території.

67. За наведених обставин колегія суддів вважає необґрунтованими доводи Відповідача про те, що нечітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами владних повноважень унеможливило встановлення конкретних вимог та планувальних обмежень для розробки проєкту майбутнього об`єкта будівництва.

68. Під час розгляду справи та ухвалення рішення суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги твердження Відповідача про порушення Позивачем вимог протизсувного режиму під час виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва, оскільки відповідні обставини не були і не могли бути предметом документальної та позапланової перевірки, що здійснюються в порядку архітектурно-будівельного нагляду за діяльністю Департаменту.

Так, згідно з наказом Державної інспекції архітектури та містобудування України від 06.03.2024 № 37 Відповідачем призначено позапланову перевірку саме Департаменту (а не ТОВ «Смарт-Девелопмент») на підставі підпункту 5 пункту 15 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 № 698 (далі - Порядок № 698), у зв`язку з виявленням за результатами камеральної чи документальної перевірки відомостей про порушення об`єктом нагляду вимог законодавства під час виконання ним повноважень у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 698 документальною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться на підставі та з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти даних та відповідності вимогам законодавства у сфері містобудівної діяльності документів і матеріалів об`єктів нагляду, складених під час виконання ними своїх повноважень. Документальна перевірка проводиться без виїзду на об`єкт нагляду.

Натомість здійснення заходів, спрямованих на дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначається Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553.

69. Аналізуючи доводи апеляційної скарги ГО «Збережемо Солом`янський парк» про відсутність в Містобудівних умовах та обмеженнях охоронних зон об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстаней від об`єктів, що проектується до існуючих інженерних мереж, колегія суддів враховує, що згідно з відомостями з Державного земельного кадастру земельна ділянка за кадастровим номером :72:186:0006 має ряд обмежень у використанні.

Пунктом 9 частини п`ятої статті 29 Закону № 3038-VI визначено, що містобудівні умови та обмеження містять охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

Згідно з пунктом 6 розділу «Містобудівні умови та обмеження» Містобудівних умов та обмежень Відповідачем було визначено вимоги щодо необхідності дотримання режиму охоронних зон інженерних комунікацій. Зокрема, на забудовника покладено наступні зобов`язання в частині дотримання правил охоронних зон:

«Витримати охоронні зони згідно ДБН 360-92** дод. 8.1, 8.2, 8.3, від існуючих та запроектованих інженерних комунікацій або тих, що не підлягають перенесенню.

Розміщення інженерних мереж та збереження охоронних зон від існуючих та запроектованих інженерних комунікацій витримати згідно ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 17.01.2013 № 32, ДБН В.2.5-74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди», ДБН В.2.5-75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди», ДБН В.2.5-39:2008 «Теплові мережі», ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання» та інших».

70. Також колегія суддів відзначає, що відповідно до пункту 4 частини третьої статті 29 Закону № 3038-VI витяг із Державного земельного кадастру є одним із обов`язкових додатків до заяви про надання містобудівних умов та обмежень.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог пункту 4 частини третьої статті 29 Закону № 3038-VI Позивач разом із заявою від 09.09.2019 (вх. № 19713/0/1-19 від 10.09.2019) про видачу містобудівних умов та обмежень надав Департаменту витяги із Державного земельного кадастру щодо усіх земельних ділянок, включаючи земельну ділянку за кадастровим номером :72:186:0006.

71. Відтак, наявність обмежень у використанні земельної ділянки за кадастровим номером :72:186:0006, передбачених пунктом 9 частини п`ятої статті 29 Закону № 3038-VI, була врахована Департаментом під час розгляду заяви Позивача від 09.09.2019 та відображена у виданих йому Містобудівних умовах та обмеженнях.

72. Підсумовуючи усе вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність Відповідачем обґрунтованості викладених в акті перевірки від 15.03.2024 № СН01:4100-2280-7155-7106 висновків про порушенням Департаментом вимог пункту 3 частини четвертої, пунктів 1, 3, 8, 9 частини п`ятої, частини шостої статті 29 Закону № 3038-VI під час надання Позивачу Містобудівних умов та обмежень.

73. Відтак, рішення Державної інспекції архітектури та містобудування України від 15.03.2024 про зупинення дії Містобудівних умов та обмежень, в основу якого покладено висновок про надання таких Містобудівних умов та обмежень з порушенням вимог пункту 3 частини четвертої, пунктів 1, 3, 8, 9 частини п`ятої, частини шостої статті 29 Закону № 3038-VI, є протиправним і підлягає скасуванню.

74. Окрім того, у спірному рішенні взагалі не зазначено матеріально-правову підставу для зупинення дії Містобудівних умов та обмежень, наданих Позивачу.

У судовій практиці прийнято розрізняти юридичну підставу, як елемент підстави для прийняття рішення, та фактичну підставу, яка розкриває сукупність обставин, що характеризують (зумовлюють) юридичну підставу. Відображенням юридичної підстави є наведення відповідної норми спеціального закону, яка надає право для прийняття рішення. Відображенням фактичної підстави вважається наведення конкретних обставин (фактів), існування яких вказує на наявність юридичної підстави.

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що повноваження головного інспектора будівельного нагляду у разі виявлення ним порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, визначені частиною четвертою статті 41-1 Закону № 3038-VI.

Зокрема, положення пунктів шостого та сьомого частини четвертої статті 41-1 Закону № 3038-VI уповноважують головного інспектора будівельного нагляду:

- звертатися до суду з позовами про скасування рішень, прийнятих об`єктами нагляду, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з подальшим оприлюдненням такої інформації на порталі електронної системи;

- зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності (крім документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів), з одночасним поданням позову до суду про скасування такого рішення та подальшим оприлюдненням такої інформації на порталі електронної системи.

75. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що зупинення дії рішення, прийнятого об`єктом нагляду, є заходом реагування виключно на ті порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, що тягнуть за собою звернення до суду з позовом про скасування такого рішень.

Вищевикладене також дозволяє судовій колегії стверджувати, що зупинення дії рішення, прийнятого об`єктом нагляду, не є самостійним та окремим заходом реагування на виявлені порушення та застосовується виключно у разі прийняття головним інспектором будівельного нагляду рішення про наявність підстав для звернення до суду з позовом про скасування відповідного рішення об`єкта нагляду.

76. Окрім цього, колегія суддів відзначає, що звернення до суду з позовами про скасування рішень, прийнятих об`єктами нагляду, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, є окремим та самостійним заходом реагування головного інспектора будівельного нагляду на виявлене порушення, який може бути реалізований без зупинення дії відповідного рішення об`єкта нагляду.

77. Водночас, апеляційний суд відзначає, що оскаржуване рішення від 15.03.2024 не містить у собі жодних відомостей про те, що головним інспектором будівельного нагляду за наслідками перевірки було встановлено наявність підстав для підготовки та звернення до суду з адміністративним позовом про скасування Містобудівних умов та обмежень. Зазначені відомості відсутні також в акті перевірки від 15.03.2024 № СН01:4100-2280-7155-7106.

За змістом акту перевірки, головні інспектори будівельного нагляду аналізували лише можливість складення протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до положень статті 96-1 КУпАП та прийшли до висновку про відсутність для цього правових підстав, зважаючи на закінчення строку притягнення до відповідальності.

В оскаржуваному рішенні та в акті перевірки також не наведено жодного обґрунтування доцільності застосування заходу реагування, передбаченого пунктом 7 частини четвертої статті 41-1 Закону № 3038-VI (зупинення дії рішення з одночасним зверненням до суду з позовом про його скасування), а не пунктом 6 частини четвертої статті 41-1 Закону № 3038-VI (звернення до суду з позовом про скасування рішення об`єкта нагляду).

В контексті обрання заходу реагування на виявлені порушення, колегія суддів відзначає, що відповідно до абзацу 9 частини четвертої статті 41-1 Закону № 3038-VI зупинення дії рішення об`єкта нагляду тягне за собою зупинення до набрання законної сили судовим рішенням виконання підготовчих та/або будівельних робіт, право на виконання яких виникло на підставі рішення, яке зупинено.

Втім, містобудівні умови та обмеження не належать до документів, що надають право на виконання підготовчих та/або будівельних робіт.

Так, згідно з частинами першою та другою статті 35 Закону № 3038-VI після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Форма повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, порядок його подання, форма повідомлення про зміну даних у поданому повідомленні визначаються Кабінетом Міністрів України.

Виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до частин першої та другої статті 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після:

- подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

- видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Позивачу надано дозвіл на виконання будівельних робіт від 10.09.2021 № ІУ87 і саме вказаний документ надає йому право на виконання підготовчих та будівельних робіт на об`єкті будівництва, щодо якого видані Містобудівні умови та обмеження.

Відповідно, у разі звернення до суду з позовом про скасування Містобудівних умов та обмежень, за наявності наданого Позивачу дозволу на виконання будівельних робіт, прийняття рішення про зупинення дії Містобудівних умов та обмежень не узгоджується із метою надання суб`єкту нагляду повноважень зупиняти дію рішення об`єкта нагляду одночасно зі зверненням до суду з позовом про скасування такого рішення. Необґрунтоване розширення Відповідачем кола рішень, які підлягають зупиненню суб`єктом нагляду самостійно перед зверненням до суду з позовом про їх скасування, фактично свідчить про перебирання на себе повноважень суду, до виключних повноважень якого належить розгляд та вирішення питань про наявність підстав для забезпечення позову, у тому числі шляхом зупинення дії індивідуального акта.

Аналізуючи положення абзацу 10 частини четвертої статті 41-1 Закону № 3038-VI, колегія суддів приходить до висновку, що про зупинення дії рішення об`єкта нагляду головний інспектор будівельного нагляду видає припис, а не приймає документ у формі рішення.

Більше того, рішення Державної інспекції архітектури та містобудування України від 15.03.2024 складене за формою, що була визначена в додатку 6 до Порядку № 698.

Однак, зазначений додаток був виключений з Порядку № 698 постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.2021 № 681 «Деякі питання забезпечення функціонування Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва».

При цьому, апеляційний суд відзначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 23.06.2021 № 681 була прийнята відповідно до абзацу другого підпункту 4 пункту 11 розділу IІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 17.10.2019 № 199-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку надання адміністративних послуг у сфері будівництва та створення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва» (далі - Закон № 199-IX).

Принагідно, колегія суддів відзначає, що цим же Законом № 199-IX були внесені зміни до статті 41-1 Закону № 3038-VI в частині визначення повноважень головного інспектора будівельного нагляду у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду. Зокрема, викладено у новій редакції пункт шостий частини четвертої статті 41-1 Закону № 3038-VI, який надавав головному інспектору будівельного нагляду повноваження самостійно, а не шляхом звернення до суду з позовною заявою, скасовувати дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду, та зупиняти дію таких рішень.

78. Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність рішення Державної інспекції архітектури та містобудування України від 15.03.2024 вимогам пункту 1 частини другої статті 2 КАС України, згідно з яким у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

79. Переглядаючи рішення суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги ГО «Збережемо Солом`янський парк» в частині порушення порядку залучення Департаменту до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Положеннями частин другої та п`ятої статті 49 КАС України визначено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Водночас, колегія суддів відзначає, що визначення кола учасників справи це право Позивача, яке він реалізує під час звернення до суду з позовною заявою. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що в ухвалі суду першої інстанції про відкриття провадження від 17 червня 2024 року Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зазначений як третя особа у справі № 320/26917/24.

Крім того, апеляційний суд відзначає, що Громадська організація не заперечує, що рішення суду у цій справі може вплинути на права, інтереси або обов`язки Департаменту як об`єкта нагляду, дію рішення якого було зупинено оскаржуваним рішенням Державної інспекції архітектури та містобудування України від 15.03.2024.

У контексті зазначеного, колегія суддів також відзначає, що відповідно до абзацу другого частини другої статті 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

80. Аналізуючи доводи апеляційної скарги ГО «Збережемо Солом`янський парк» щодо помилкового розгляду справи № 320/26917/24 у порядку спрощеного провадження, колегія суддів зазначає що ця справа не належить до категорії справ, які не можуть розглядатися за правилами спрощеного провадження у значенні статей 12, 257 КАС України, а тому суд, беручи до уваги передбачені частиною третьою статті 257 КАС України умови, може розглянути її як за правилами загального позовного провадження, так і за правилами спрощеного позовного провадження, якщо дійде такого висновку.

Відповідно до частини третьої статті 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В апеляційній скарзі ГО «Збережемо Солом`янський парк» зазначає, що підставою проведення перевірки, результати якої оформлені актом від 15.03.2024 № СН01:4100-2280-7155-7106, було колективне звернення мешканців Солом`янського району міста Києва від 21.12.2023. Відзначає, що стосовно будівництва об`єкту «Будівництво будівель готельного, офісного та багатофункціонального призначення» існує низка судових спорів, які наразі перебувають у провадженнях адміністративного та господарського суду. Підкреслює, що дана справа стосується захисту суспільного інтересу, є відносно складною та має надзвичайно важливе значення для великої кількості людей.

Аналізуючи такі доводи Апелянта, колегія суддів зазначає, що ухвалою суду першої інстанції від 10.10.2024 було вирішено залучити до участі у справі № 320/26917/24 ГО «Збережемо Солом`янський парк» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

При вирішенні зазначеного процесуального питання судом першої інстанції було відзначено, що предметом позову у цій справі є визнання протиправним та скасування рішення Державної інспекції архітектури та містобудування України від 15.03.2024 про зупинення дії Містобудівних умов та обмежень, що прийняте внаслідок перевірки, ініційованої громадою, представником якої є ГО «Збережемо Солом`янський парк», а також те, що зазначена громадська організація є стороною у суміжних судових справах. Судом зроблено висновок, що рішення у адміністративній справі може вплинути на права та інтереси ГО «Збережемо Солом`янський парк», а також на права та інтереси численних мешканців Солом`янського району, для захисту прав яких громадська організація здійснює свою діяльність.

З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було враховано обставини, на які посилається ГО «Збережемо Солом`янський парк», зокрема й стосовно значного суспільного інтересу до розгляду адміністративної справи.

Водночас, згідно з пунктом 10 частини шостої статті 12, частиною другою 257 КАС України, саме суду надано повноваження визначати вид провадження, з огляду на складність та фактичні обставини справи.

Аналіз матеріалів справи, надає підстави вважати обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо можливості розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у тому числі з підстав представлення інтересів мешканців Солом`янського району міста Києва громадською організацією, залученою до участі у справі в якості третьої особи.

81. Отже, проаналізувавши доводи апеляційної скарги ГО «Збережемо Солом`янський парк» про порушення норм процесуального права, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

82. Аналізуючи всі доводи учасників справи, апеляційний суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

83. Отже, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду, а судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

84. Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

85. Враховуючи вищевикладене, апеляційні скарги Державної інспекції архітектури та містобудування України та ГО «Збережемо Солом`янський парк» підлягають залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року - без змін.

86. Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державної інспекції архітектури та містобудування України та Громадської організації «Збережемо Солом`янський парк» залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 06 серпня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк