Справа № 524/6848/25
Суддя: Шуліка О. О.
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 524/6848/25
провадження № 2-а/399/23/2025
Рішення

Іменем України

06 серпня 2025 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Шуліки О.О.,

за участі секретаря Бобрик І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

08 липня 2025 року із Автозаводського районного суду м. Кременчука до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області надійшла за підсудністю справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 26/05/2025/3 від 26.05.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що 26.05.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 нібито за порушення Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» було винесено постанову №26/05/2025/3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 гривень. Зі змісту постанови №26/05/2025/3 від 26.05.2025 року постановленої начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не змінив приписне посвідчення на військово-обліковий документ військовозобов`язаного по досягненню ним 25-річчя, чим начебто порушив Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим начебто скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП. З даною постановою позивач категорично не погоджується, оскільки вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона була постановлена Відповідачем без дотримання вимог ст.. 245, 247, 251, 254, 268, 279, 280, 283 КУпАП. Зауважує, що в червні 2024 року з метою отримання військово-облікового документу ОСОБА_1 звертався до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де 24.06.2024 року постановою №102/24 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210 КУпАП. Також, з метою отримання військово-облікового документу 27.06.2024 року ОСОБА_1 було проведено медичний огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 . У подальшому, 08.07.2024 року ОСОБА_1 отримав військово-обліковий документ у за стосунку Резерв +, який має таку ж юридичну силу як і паперовий, та уточнив облікові дані. В подальшому ОСОБА_1 також отримав право на відстрочку від призову на військову службу. В травні 2025 року під час перевірки документів співробітниками поліції ОСОБА_1 дізнався про порушення ним правил військового обліку та перебування у розшуку. Після чого у особистому кабінеті «Резерв +» побачив повідомлення про виявлення порушень правил військового обліку і 26.05.2025 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 для отримання інформації щодо причин оголошення його в розшук та подальшого зняття з розшуку. 29.05.2025 року ОСОБА_1 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 отримав оскаржувану постанову. Проте, в порушення норм КУпАП та Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року, оскаржувана постанова винесена за відсутності складеного протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення. Приписами Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративні правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Водночас, на підтвердження зазначених в постанові доводів щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП Відповідачем не було надано жодного належного доказу, передбаченого ст.. 251 КУпАП. Отже, за таких обставин, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без підготовки та надання Позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечень на постанову, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, чим було порушено його права, передбачені ст.. 268 КУпАП, якими він не мав можливості скористатись. При накладенні розміру штрафу Відповідачем також не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення, на що вказує ст.. 33 КУпАП. За таких обставин процесуальні права Позивача при такому «розгляді» справи грубо порушено. Також зазначила, що Позивач уже притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення за ч.2 ст. 210 КУпАП, відповідно до постанови №102/24 від 24.06.2024. вважає, що в діях відповідача наявні істотні порушення процесуальних вимог, що є істотним порушенням прав позивача. Тому вони вимушені звернутись до суду із вищевказаним позовом.

Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 09.07.2025 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 29.07.2025 року за клопотанням представника позивача постановлено проводити судові засідання в режимі відео конференції поза межами приміщення суду за участі представника позивача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шевцова Л.В. позов підтримала за викладених у ньому обставин, просила його вимоги задовольнити. Просила скасувати постанову як незаконну.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв. Відзив на позовну заяву відповідачем не подано. Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від відповідача не надійшло. Будь - яких інші заяви та клопотання відповідачем до суду не направлено.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта, зареєстроване місце проживання якого є АДРЕСА_1 .

В червні 2024 року з метою отримання військово-облікового документу ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де 24.06.2024 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210 КУпАП, що підтверджується копією постанови №102/24 по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 210 КУпАП від 24.06.2024 року відносно ОСОБА_1 .

08.07.2024 року ОСОБА_1 отримав військово-обліковий документ у за стосунку Резерв +, де зазначено, що ОСОБА_1 дані уточнив вчасно; на підставі п.2 ч.1 ст. 23 ОСОБА_1 отримав відстрочку від призову на військову службу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується витягом з електронного військово-облікового документу із застосунку «Резерв+».

Витяг містить прізвище, ім`я та по-батькові, дату народження, РНОКПП, Постанову ВЛК, дату ВЛК, категорію обліку позивача, звання, номер в реєстрі «Оберіг», номер телефону, електронну пошту, адресу місця проживання.

Також, з метою отримання військово-облікового документу 27.06.2024 року ОСОБА_1 було проведено медичний огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 27.06.2024, за результатами якого ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

8.07.2024 позивач здійснив дії щодо оновлення (уточнення) даних, номер в реєстрі «Оберіг» 8, дані уточнено вчасно.

26.05.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за порушення Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» було винесено постанову №26/05/2025/3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 гривень. Зі змісту постанови №26/05/2025/3 від 26.05.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не змінив приписне посвідчення на військово-обліковий документ військовозобов`язаного по досягненню ним 25-річчя, чим порушив Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим начебто скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП.

Підпис позивача про отримання на вказаній постанові відсутній, докази її вручення ОСОБА_1 також у справі відсутні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч.1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно частини 1статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно вимог ст. 235 КУпАП, Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211(крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами,які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ч. 7 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Відповідальність за ч. 3 ст. 210 КУпАП настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період (в редакції згідно Закону № 3696-IX від 09.05.2024 року). Примітка. Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період в Україні настав з 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 N 303/2014 «Про часткову мобілізацію», продовжений Указом Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» та Указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».

Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан з 05.30 год. 24.02.2022 року, строк дії якого продовжено неодноразово.

Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав, тому особливий період в Україні станом на день розгляду справи не припинений.

Згідно ч.ч.1,5 ст.33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (в редакції від 16.01.2025 року), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.

Зазначеним порядком, зокрема, визначено, що військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Завданнями військового обліку, зокрема, є своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів; організація своєчасного бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; забезпечення контролю за станом військового обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях; забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку; забезпечення громадян України інформацією щодо виконання ними військового обов`язку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18.05.2024 року, внесено зміни до статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за змістом яких громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, серед іншого, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до п.п. 3 і 4 частини 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою КМУ від 16.05.2024 року № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа», тобто до 18.05.2024 року.

Військово-обліковими документами, що вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка, відповідно до п. 20 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487 (в редакції до 18.05.2024 року), є: для призовників посвідчення про приписку до призовної дільниці; для військовозобов`язаних військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного; для резервістів військовий квиток.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №559).

Згідно п. 1 Порядку №559 військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».

За правилами пункту 2 Порядку №559 військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації) та у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559. Особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ.

Згідно п. 6 Порядку №559 військово-обліковий документ в електронній формі формується засобами: електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка;Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони;Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації).

Згідно п. 7 Порядку №559 військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації. Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у пункті 8 цього Порядку. У військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрих-коду (далі - QR-код військово-облікового документа).

Згідно п. 8-1, 8-2 Порядку №559 QR-код військово-облікового документа містить відомості про військово-обліковий документ в електронній формі, які за допомогою відповідних технічних засобів можна відтворити у формі, придатній для зчитування, зокрема у візуальній. QR-код військово-облікового документа містить відомості, зазначені у підпунктах 1-5, 7, 8, 11-13, 17 пункту 8 цього Порядку. Військово-обліковий документ в електронній формі є дійсним лише за наявності QR-коду та не може використовуватися без нього. Військово-обліковий документ в електронній формі може бути роздрукований. У такому випадку він повинен містити QR-код військово-облікового документа, придатний для зчитування. Формування військово-облікового документа в електронній формі для друку може здійснюватися особисто засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або адміністратором центру надання адміністративних послуг засобами Порталу Дія (у разі особистого звернення) за умови уточнення облікових даних.

Пункт 9 Порядку № 559 встановлює, що військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Отже, Порядком №559 визначено, що військово-обліковий документ створюється в електронній та/або паперовій формі.

Також суд враховує лист Міністерства оборони України від 31.07.2024 щодо офіційного роз`яснення юридичної сили електронного та паперового військово-облікового документу, в якому вказано, що наявність у особи військово-облікового документа в електронній формі, наприклад, у відповідному застосунку мобільного телефону, або у вигляді роздрукованого військово-облікового документу з QR-кодом, є рівнозначним військово-обліковому документу у паперовій формі, оскільки усі вони мають однакову юридичну силу.

Крім того, суд зазначає, що у відповідності до п.6 ч.2 ст. 22 Закону України « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський зобов`язані з 17.07.2024 здійснювати фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації.

Позивач у позовній заяві зазначає, що ним вчасно оновлено військово-облікові дані в мобільному додатку «Резерв +». Крім того, під час перевірки документів працівниками поліції ОСОБА_1 дізнався про порушення правил ним військового обліку та перебування розшуку. Після чого від звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 для отримання інформації щодо причин оголошення його в розшук та отримав 29.05.2025 року постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Доказів неможливості відповідачем перевірити інформацію в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо позивача матеріали справи не містять і відповідачем суду не надані, як і не надано доказів здійснення відеофіксації факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Отже, відповідачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами факт того, що позивач не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його уповноваженій особі. Таким чином, судом не встановлено обставин щодо порушення ОСОБА_1 вимог Закону України Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Прийнята стосовно позивача постанова без обґрунтування її доказами не дають підстав для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Крім того, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутній складений відносно позивача протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який також не вказаний в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

В даній конкретній ситуації відповідачем не доведено, що при винесенні оскаржуваної постанови начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 полковник ОСОБА_2 діяв у повній відповідності з приписами чинного законодавства, зокрема, ст. 280 КУпАП, принаймні належних та допустимих доказів цього суду не надано.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідачем, який не заперечив проти позову, не доведено наявності складу адміністративного правопорушення, не надано доказів правомірності прийнятого ним рішення, а тому суд, враховуючи положення ст. 286 КАС України, дійшов висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності закриттю.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведені обставини і норми закону, а також відсутність належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність свого рішення, тому постанову № 26/05/2025/3 від 26.05.2025 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати у виді судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 72, 77, 139, 242, 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову №26/05/2025/3 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 26 травня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. 00 коп.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 7 серпня 2025 року.

Інформація сторін :

Позивач: ОСОБА_1 : зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ;

Представник позивача: адвокат Шевцова Людмила Володимирівна, юридична адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_4 ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя О.О. Шуліка