Справа № 160/224/25
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/224/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року (суддя Бондар М.В.) в справі № 160/224/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ) про:

визнання протиправними дій щодо невірного розрахунку пенсії у разі втрати годувальника;

зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії у разі втрати годувальника у розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_2 , яку він отримував на день смерті у сумі 20 706,52 грн, починаючи з 26 липня 2024 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невірного розрахунку пенсії ОСОБА_1 у разі втрати годувальника.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у разі втрати годувальника у розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника ОСОБА_2 , яку він отримував на день смерті у сумі 20 706,52 грн, починаючи з 26.07.2024, з урахуванням раніше проведених виплат.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт зазначає, що померлий годувальник ОСОБА_2 отримував пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27 березня 2002 року.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року по справі № 160/27457/23 з 11 серпня 2023 року ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020 - 2022 роки.

Враховуючи положення розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсії призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» з 01 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, з урахуванням положень частини другої статті 42 Закону № 1058.

Враховуючи зазначені норми, провести ОСОБА_1 розрахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника із заробітної плати з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2020 - 2022 роки немає підстав.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 05.07.2024 Центрально-Міським відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи, що підтверджується копію пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримувала пенсію по інвалідності ІІІ групи як особа з інвалідністю з дитинства на підставі Закону №1058-IV.

З 26.07.2024 ОСОБА_1 відповідно до особисто поданої заяви від 26.07.2024 переведено з пенсії по інвалідності ІІІ групи як особи з інвалідністю з дитинства на підставі Закону №1058-IV на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за померлого батька ОСОБА_2 .

З 26.07.2024 відповідачем розраховано пенсію позивачу у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 50% від пенсії померлого годувальника, який становить 7 004,78 грн.

На відповідне звернення представника позивача ГУ ПФУ в Дніпропетровській області листом від 19.11.2024 №0400-010307-8/229976 повідомлено, що з 26.07.2024 ОСОБА_1 відповідно до особисто наданої заяви від 26.07.2024 переведено з пенсії по інвалідності ІІІ групи як особу з інвалідністю з дитинства згідно Закону №1058-IV на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за померлого батька ОСОБА_2 (пенсія за віком годувальнику призначена з 27.03.2002). Розмір пенсії обчислено, виходячи із загального стажу годувальника зарахованого по 30.09.2010, що складає 54 роки 05 місяців 20 днів, у тому числі стаж роботи за Списком № 1 - 13 років, заробітної плати за період з 01.01.1995 по 31.12.1999 та за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 30.09.2010. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% складає 0,54417. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії складає 24920,44 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796 х 3,11721 - індивідуальний коефіцієнт заробітку годувальника). Загальний розмір пенсії годувальника за віком складає 14009,55 грн. Загальний розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника складає 7004,78 грн. Обчислення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 при розрахунку середньомісячного заробітку померлого годувальника ОСОБА_2 проводити відсутні підстави, оскільки зобов`язанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 у справі №160/27457/23 обчислити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 стосувалося лише ОСОБА_2 .

Врахувавши, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника розраховується у відсотковому відношенні до розміру пенсії померлого годувальника, тобто пенсії, яку отримував на день смерті годувальник, Закон №1058-IV не передбачає при призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника проведення нового обрахунку пенсії годувальника, а розмір пенсії померлого батька ОСОБА_1 ОСОБА_2 на момент його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) становив 20 706,52 грн, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем невірно проведено розрахунок пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника в розмірі 7 004,78 грн.

Ці висновки стали підставою для задоволення позову.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На день смерті ОСОБА_2 отримував пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначену з 27 березня 2002 року.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у справі № 160/27457/23 з 11 серпня 2023 року ОСОБА_2 проведено перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020-2022 роки.

ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області як отримувач пенсії по інвалідності ІІІ групи як особа з інвалідністю з дитинства на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 26 липня 2024 року ОСОБА_1 на підставі її переведено з пенсії по інвалідності ІІІ групи на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за померлого батька ОСОБА_2 .

Пенсію позивачу у зв`язку з втратою годувальника розраховано у розмірі 50% від пенсії померлого годувальника, який становить 7 004,78 грн.

На звернення позивача з питання правильності обчислення розміру пенсії відповідач листом від 19 листопада 2024 року повідомив, що загальний розмір пенсії годувальника за віком складає 14009,55 грн, загальний розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника складає 7004,78 грн. Обчислення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 при розрахунку середньомісячного заробітку померлого годувальника ОСОБА_2 проводити відсутні підстави, оскільки зобов`язанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 у справі №160/27457/23 обчислити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 стосувалося лише ОСОБА_2 .

Спірним в цій справі є питання правильності обчислення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника визначені статтею 36 Закону № 1058-IV, абзацом першим частини першої якої встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з частиною другою статті 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Отже, позивач як особа з інвалідністю, яка настала до досягнення 18 років, є непрацездатним членом сім`ї ОСОБА_2 та має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 36 Закону № 1058-IV.

Частиною першою статті 37 Закону № 1058-IV установлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Судом встановлено, що розмір пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 на час його смерті становив 20 706,52 грн, про що, зокрема, свідчить інформація, надана відповідачем.

Відтак, обчислення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника позивача у розмірі 7 004,78 грн є протиправним.

Суд відхиляє доводи апелянта про те, що відсутні підстави для обчислення розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки при розрахунку середньомісячного заробітку померлого годувальника ОСОБА_2 , оскільки зобов`язанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у справі №160/27457/23 обчислити пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 року стосувалося лише ОСОБА_2 , як такі, що цілком не відповідають приписам частини першої статті 37 Закону № 1058-IV, адже ця правова норма чітко вказує, що розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї має становити 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Оскільки розмір пенсії померлого годувальника становив 20 706,52 грн, то визначення розміру пенсії позивача у розмірі 7 004,78 грн є протиправним.

Підсумовуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позову.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року в справі № 160/224/25 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року в справі № 160/224/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 06 серпня 2025 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 06 серпня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов