Справа № 751/3751/25
Суддя: Діденко А. О.
Дата ухвалення: 2025-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №751/3751/25
Провадження №2-а/751/106/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Діденко А.О.

секретаря судового засідання Овдій О.М.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Департамент патрульної поліції

представник відповідача Сіндєєва Валентина Валеріївна

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕНА №4486065 від 12.04.2025, а також стягнення понесених судових витрат.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 12.04.2025 інспектором взводу № 1 роти № 1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Прохоренко Дар`єю Сергіївною було винесено постанову серії ЕНА № 4486065 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі постанова).

Підставою притягнення ОСОБА_1 стало те, що 12.04.2025 о 16 год. 12 хв. у місті Чернігові водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, а також здійснював перевезення дитини зростом до 150 см без дитячої утримуючої системи, чим порушив п. 21. 11. б. ПДР порушення правил перевезення дітей, які не досягли 12 років без ременя безпеки та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 10 ст. 121 КУпАП. Надалі його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Вказану постанову про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 вважає незаконною, оскільки 12.04.2025, приблизно о 16 год. 00 хв., у місті Чернігові по вулиці Гонча, він перебував всередині транспортного засобу, який знаходився на парковці, коли до його автомобіля підійшов інспектор. Останній запевняв, що зупинив його, у зв`язку з інформацією щодо можливої причетності водія або пасажирів до дорожньо-транспортної пригоди. Проте жодних підтверджень цієї інформації не надав.

Пізніше інспектор заявив, що на Ячемньова І.Л. буде складено постанову про адміністративне правопорушення за порушення правил перевезення дітей, які не досягли 12-річного віку, без використання ременів безпеки, хоча на той момент транспортний засіб перебував на парковці, а інспектор не здійснював жодних дій для встановлення віку чи зросту дітей не було жодних замірів, не запитувались документи, не велися фіксації. Відтак визначити, чи підпадають діти під категорію осіб, для яких встановлено спеціальні вимоги до перевезення неможливо. Таким чином, без підтверджених даних про вік та зріст дітей, складання постанови є безпідставним і незаконним. Постанова була винесена виключно на підставі припущень, а не фактів, що є порушенням встановленого законом порядку.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 01 травня 2025 року відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У встановлений судом строк від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 27-57), відповідно до якого просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, а постанову залишити без змін. Зазначає, що під час патрулювання по забезпеченню безпеки дорожнього руху в м. Чернігові, увагу екіпажу патрульної поліції привернув транспортний засіб Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач, який проїхав на перехрестя вулиць Гонча та Шевченка на заборонений «червоний» сигнал світлофора.

Після зупинки було виявлено, що в транспортному засобі перебуває двоє дітей, зріст яких був менше 150 см, яких водій перевозив в салоні транспортного засобу без використання дитячої утримуючої системи, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 21.11 б) ПДР.

Відповідно до п.п. 8.7.3. ПДР сигнали світлофора мають такі позначення, зокрема:

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

При вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме: порушення правил перевезення дітей, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Прохоренко Дар`я Сергіївна є уповноваженим працівником патрульної поліції, проходить службу на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 2 БУПП в Чернігівській області ДПП, має звання капрал поліції, а отже у відповідності до ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема за ч. 10 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, виявивши порушення Правил безпеки дорожнього руху, поліцейський вжив заходів, щодо притягнення винної особи до відповідальності та у результаті розгляду справи виніс відносно громадянина ОСОБА_1 постанову серії ЕНА №4486065 від 12.04.2025 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 10 ст. 121 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 510 грн.

Представник відповідача зазначає, що відповідно до ст. 40 Закону України про національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Тому твердження позивача про те, що відсутні докази вчинення ним правопорушення є безпідставними.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Інспектором взводу № 1 роти № 2 БУПП в Чернігівській області ДПП Прохоренко Д.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4486065 від 12.04.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 10 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 510 грн (а.с 10-12).

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що ОСОБА_1 12.04.2025 о 16 год. 12 хв., в м. Чернігів, вул. Гонча (Горького), 19, керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, а також здійснював перевезення дитини зростом до 150 см без дитячої утримуючої системи, чим порушив п. 21.11 б) ПДР Порушення правил перевезення дітей, що не досягли 12 років без ременя безпеки. Дані правопорушення було об`єднано в одну справу на підставі ст. 36 КУпАП.

Під час досліження відеозапису з портативного відеореєстратора судом встановлено, що 12.04.2025 о 16 год. 13 хв., у м. Чернігові, на перехресті вулиць Гонча та Шевченка, транспортний засіб Volkswagen Passat, який знаходився попереду патрульного автомобіля поліції на проїжджій частині за транспортним засобом Mazda, починав рух зі стоп-лінії та виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора. В подальшому транспортний засіб Volkswagen Passat продовжує рух по вулиці Гонча. Після перетину перехрестя вулиць Гонча та Коцюбинського, після застосування екіпажем патрульного автомобіля спеціального звукового сигналу, звук якого зафіксований на записі з бодікамери поліцейської, транспортний засіб Volkswagen Passat зменшив швидкість та зупинився на узбіччі дороги на вулиці Гонча, де нього підійшла інспектор патрульної поліції (запис відео: 16 год. 14 хв).

Під час огляду зовнішнього вигляду транспортного засобу, поліцейським було виявлено, що задня ліва шина транспортного засобу мала місцеві пошкодження.

На відео з бодікамери поліцейської зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу на місці водія перебував ОСОБА_1 . Інспектор ОСОБА_2 назвала своє ім`я та звання ОСОБА_1 , повідомила, що причиною зупинку транспортного засобу Volkswagen Passat був проїзд на заборонений «червоний» сигнал світлофора та попросила ОСОБА_1 пред`явити водійське посвідчення. В подальшому на прохання ОСОБА_1 працівники поліції показали йому власні службові посвідчення та жетони і повторно повідомили, що причиною зупинки був проїзд на «червоний» сигнал світлофора (запис відео: 16 год. 17 хв.).

Також на відео з бодікамери поліцейської зафіксовано, як під час спілкування з інспектором патрульної поліції ОСОБА_3 , на запитання останнього про те, чи знає водій, що дітей віком до 12 років та зростом до 150 см можна перевозити лише у спеціальному дитячому утримуючому пристрої, ОСОБА_1 відповідає, що знає. На уточнююче питання інспектора, чому немає такого утримуючого пристрою ОСОБА_1 не відповів (запис відео: 16 год. 29 хв.).

В подальшому ОСОБА_1 було ознайомлено з записами портативного відеореєстратора.

Інспектор Прохоренко Д.С. було роз`яснила ОСОБА_1 його права та обов`язки, повідомила про об`єднання справ за вчинення порушень п.п. 8.7.3. ПДР та п. 21.11 ПДР та розпочала розгляд справи про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 10 ст. 121 КУпАП. Під час розгляду справи ОСОБА_1 було показано відеозапис проїзду на «червоний» сигнал світлофора та вручено постанову серії ЕНА № 4486065 від 12.04.2025 (запис відео: 16 год. 42 хв.).

Також, на відеозаписі ОСОБА_4 , під час розгляду справи погодився з тим, що перевозив дітей без утримуючих систем (запис відео: 16 год. 47 хв.).

Крім того, на відеозаписі з бодікамери поліцейської зафіксовано, що коли ОСОБА_1 відкрив багажник автомобіля Volkswagen Passat, в салоні автомобіля перебувало двоє неповнолітніх дітей (хлопчиків) зростом до 150 см без дитячої утримуючої системи (запис відео: 16 год. 50 хв.).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правила дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 8.1 ПДР, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.7. ПДР, світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватися табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору.

Відповідно до п. 8.7.3. ПДР, сигнали світлофора мають такі значення, зокрема: е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно з п. 21.11 б) ПДР, заборонено перевозити дітей, зріст яких менше 150 см, у транспортних засобах без використання дитячих утримуючих систем, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу.

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ч. 10 ст. 121 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за порушення правил перевезення дітей.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №536/583/17).

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Отже положеннями ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено можливість використання поліцією застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису фіксації місця події з портативного відеореєстратора та бодікамери поліцейської встановлено, що позивач здійснив проїзд перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора. В подальшому транспортний засіб продовжував рух по вул. Гонча до моменту зупинки на вимогу працівників поліції (запис відео: 16 год. 14 хв.).

Таким чином, доводи позивача про те, що транспортний засіб не перебував у русі не підтверджується відеозаписом.

Після зупинки транспортного засобу, було встановлено, що в салоні транспортного засобу знаходиться двоє неповнолітніх дітей зростом до 150 см без дитячої утримуючої системи. Під час спілкування з поліцейським, ОСОБА_1 повідомив, що знає про те, що дітей зростом до 150 см не можна перевозити без дитячої утримуючої системи. Однак, на питання поліцейського ОСОБА_1 не повідомив, чому вищевказана система відсутня. Крім того, в подальшому, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейськими, ОСОБА_1 не заперечував факт перевезення дітей без дитячої утримуючої системи. Зокрема безпосередньо на відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 під час розгляду справи чітко та однозначно погодився із фактом перевезення дітей без утримуючої системи: «я только за детей могу грубо говоря согласиться» (час 16:47:11). За наведених умов доводи позивача про нібито необ`єктивність висновків поліцейських щодо перевезення дітей зростом до 150 см без утримуючої системи є необґрунтованими.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 10. ст. 121 КУпАП.

У пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ зазначає, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії», № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Решта аргументів учасників є очевидно не є співставними до обставин даної справи, не ґрунтуються на релевантній судовій практиці та не потребують настільки деталізованих відповідей у судовому рішенні.

У ході розгляду справи не знайшло свого підтвердження порушення відповідачем жодної з вимог, передбачених частиною 2 статті 2 КАС України. Зокрема не знайшли свого підтвердження порушення принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки попри наявність певних недоліків постанови висновок відповідача щодо порушення позивачем правил дорожнього руху підтверджується наданими відповідачем в обґрунтування прийнятого ним рішення доказами.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для скасування постанови серії ЕНА №4486065 від 12.04.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Крім того, оскільки судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, судові витрати до стягнення не присуджуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 14, 19, 72, 77, 90, 139, 245, 246, 250, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 08.08.2025.

Позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 )

Відповідач Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048, )

Суддя А.О. Діденко