Справа № 520/12878/25
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 р. № 520/12878/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати рішення Комісії Державної служби України з надзвичайних ситуацій про відмову у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , оформлене протоколом від 14.03.2025 № 36 протиправним;

- скасувати рішення Комісії Державної служби України з надзвичайних ситуацій про відмову у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , оформлене протоколом від 14.03.2025 № 36;

- зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є особою, яка брала безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в складі 44 ДПРЧ 8 ДПРЗ ГУ ДСНС у Харківській області, однак оскаржуваним рішенням позивачу протиправно відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій, у зв`язку із тим, що статус учасника бойових дій надається виключно особам рядового та начальницького складу служби цивільного захисту. Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернулася до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито провадження по справі за правилами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представником відповідача надано до суду відзив на позов, відповідно до якого останній заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначив, що комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у ДСНС, розглянувши пакет документів, поданих позивачем, прийняла рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні статусу «ветеран війни учасник бойових дій», оформивши його протоколом від 14.03.2025 №36. Так, на момент звернення до ДСНС із заявою про надання статусу учасника бойових дій (19.02.2025) та на момент прийняття Комісією ДСНС рішення (14.03.2025), позивач не перебував на службі цивільного захисту, був виключений з кадрів ДСНС, а тому у комісії ДСНС відсутні підстави для надання позивачу статусу УБД, адже Комісія ДСНС надає статус учасника бойових дій виключно особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту. Таким чином, рішення відповідача є законним та таким, що прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, у зв`язку із чим просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, зазначає наступне.

ОСОБА_1 проходив службу цивільного захисту у системі Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Згідно з витягом з наказу (по особовому складу) Головного управління ДСНС України у Харківській області від 03.10.2023 № 489 о/с, головного майстер-сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , старшого пожежного-рятувальника 44 ДПРЧ 8 ДПРЗ, було звільнено із служби цивільного захисту за підпунктом 3 пункту 176 (за станом здоров`я) 03 жовтня 2023 року та виключено з кадрів ДСНС України з 03 жовтня 2023 року.

Відповідно до довідки від 04.07.2024 № 345/640 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України колишній старший пожежний рятувальник 44 державної пожежно-рятувальної частин 8 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Харківській області ОСОБА_1 в період з 03.10.2022 по 25.05.2023 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в с. Кучерівка, с. Подоли, с. Курилівка, сел. Дворічна, м. Куп`янськ, Куп`янського району, Харківської області. Виконував бойові завдання у складі 44 державної пожежно-рятувальної частин 8 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Харківській області.

19 лютого 2025 року позивач звернувся до відповідача з заявою про надання статусу учасника бойових дій та пакетом документів:

- копія паспорта громадянина України;

- копія довідки РНОКПП;

- копія довідки від 04.07.2024 № 345/640 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

- витяг з наказу (по особовому складу) Головного управління ДСНС України у Харківській області від 03.10.2023 № 489 о/с;

- витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості»;

- копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 6336- від 14.10.2022.

Розглянувши пакет документів, поданих позивачем, Комісія ДСНС прийняла рішення, оформлене протоколом від 14.03.2025 № 36, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу «ветеран війни учасник бойових дій», у зв`язку з тим, що комісія надає статус учасника бойових дій виключно особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

Позивач, непогоджуючись з даним рішенням звернувся до суду з даним позовом.

Суд вирішуючи спір між сторонами виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 4 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон N 3551-XII) ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Згідно зі статтею 5 Закону № 3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Механізм надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 19 частини 1 статті 6 Закону № 3551-XII, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413 "Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення", якою затверджений Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення (далі - Порядок № 413). За умовами пункту 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінальновиконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Згідно з абзацом другим пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України № 3551-XII порядок надання статусу учасника бойових дій (крім осіб, особливості набуття статусу учасника бойових дій якими визначені у статті 6-1 цього Закону) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (зі змінами) (далі Порядок КМУ № 413).

Вказаний Порядок КМУ № 413 визначає процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які брали безпосередню участь в забезпеченні національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Підпунктом 4) пункту 4 Порядку КМУ № 413 визначено, що підставою для надання заявникам статусу учасника бойових дій є: для заявників з числа осіб, зазначених в абзаці першому пункту 19 частини першої статті 6 Закону (крім осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - довідка за формою згідно з додатком 6.

Згідно з пунктом 8 Порядку КМУ № 413 для надання статусу учасника бойових дій заявникам з числа осіб, зазначених у пункті 19 частини першої статті 6 Закону, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій протягом 30 календарних днів з дня участі осіб у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання травм (поранень, контузій, каліцтв) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу заявники, довідки за формою згідно з додатком 6 або додатком 7.

Тобто Постанова №413 встановлює обов`язок, у даному випадку керівника ДСНС подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 6.

Однак, доказів того, що Державною службою України з надзвичайних ситуацій вказаний обов`язок виконано, відповідачем до суду не надано.

Тому, позивач 19.02.2025 і звернувся до відповідача із заявою про надання статусу учасника бойових дій та пакетом документів.

14 березня 2025 року Комісія ДСНС прийняла рішення, оформлене протоколом № 36 про відмову ОСОБА_1 у наданні статусу «ветеран війни учасник бойових дій», у зв`язку з тим, що комісія надає статус учасника бойових дій виключно особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

Так, згідно з пунктом 19 Порядку КМУ № 413 рішення про надання (відмову у наданні) статусу учасника бойових дій приймається комісіями - стосовно заявників з числа осіб, зазначених у пунктах 19 і 20 частини першої статті 6 Закону.

Відповідно до пункту другого розділу I Положення про Комісію ДСНС № 1048, Комісія створюється у ДСНС з метою реалізації заходів, пов`язаних із наданням статусу учасника бойових дій особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, які:

- захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів у складі груп піротехнічних робіт (груп розмінування) залучалися до безпосереднього виконання завдань щодо розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів на території України;

- виконували бойове (службове) завдання із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з військовими формуваннями інших держав і незаконними збройними формуваннями;

- брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Пунктом 6 розділу II Положення про Комісію ДСНС № 1048, Комісія ДСНС відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій у разі: відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій; відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази і є підставою для надання статусу учасника бойових дій; надання недостовірних даних про осіб, зазначених у пункті 2 розділу I цього Положення; виявлення факту подання недостовірної інформації.

З протоколу № 36 від 14 березня 2025 року вбачається, що позивачу відмовлено у наданні статусу «ветеран війни учасник бойових дій», у зв`язку з тим, що комісія надає статус учасника бойових дій виключно особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту.

Таку відмову суд вважає неправомірною, оскільки вона не відповідає Пункту 6 розділу II Положення про Комісію ДСНС № 1048, яким визначено підстави для відмови.

Те, що позивач на момент звернення вже не проходив службу, а тому не має права на отримання учасника УБД є довільним тлумаченням відповідача норм законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проходив службу у ДСНС України до 03.10.2023, на момент звільнення вислуга років становила 31 рік 2 місяці та 3 дні, тобто ОСОБА_1 проходив службу цивільного захисту (публічну службу особливого характеру, на контрактній основі) у системі ДСНС, у підпорядкованому підрозділі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, на посаді старшого пожежного рятувальника 44 державної пожежно-рятувальної частин 8 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Харківській області.

Також, згідно наданому позивачем пакету документів вбачається, що він в період з 03.10.2022 по 25.05.2023 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в с. Кучерівка, с. Подоли, с. Курилівка, сел. Дворічна, м. Куп`янськ, Куп`янського району, Харківської області, де виконував бойові завдання у складі 44 державної пожежно-рятувальної частин 8 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Харківській області.

Зазначене підтверджується довідкою від 04.07.2024 № 345/640.

Суд зазначає, що обставини щодо того, що пакет документів для оформлення статусу УБД не був переданий Комісії ДСНС протягом 30 календарних днів з дня участі позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України свідчить лише про бездіяльність відповідача і ніяким чином не може бути підставою для позбавлення позивача його права на отримання статусу УБД.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Державної служби України з надзвичайних ситуацій про відмову у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , оформлене протоколом від 14.03.2025 № 36.

Щодо способу поновлення прав позивача, суд зазначає наступне.

Так, позивач просить суд зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій надати ОСОБА_1 статус учасника бойових дій, оскільки на думку позивача належний спосіб захисту є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти відповідне рішення.

Поряд із цим, суд зазначає, що надання статусу учасника бойових дій є дискреційним повноваженням Комісії Державної служби України з надзвичайних ситуацій і суд не вправі втручатись у цю дискрецію.

У відповідності з Рекомендаціями №R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, дискреційним повноваженнями є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Згідно з науковим висновком Верховного Суду від 13.04.2018 щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією:

- дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи бездіяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким;

- дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни "може", "має право", "за власної ініціативи", "дбає", "забезпечує", "веде діяльність", "встановлює", "визначає", "на свій розсуд". Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження; подібний термін є приводом для докладного аналізу закону на предмет того, що відповідне повноваження є дійсно дискреційним;

- при реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

- критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття.

В свою чергу, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не може безпідставно втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень в межах такої перевірки.

Відповідно до частини четверто статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003). При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

При вирішенні вказаного спору, суд не перебирає на себе властиві суб`єкта владних повноважень функції, а лише надає правову оцінку спірним правовідносинам і визначає належний спосіб захисту з урахуванням вимог статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

А тому, враховуючи встановлення під час розгляду справи обставин порушення прав позивача на здійснення належного розгляду його заяви суд зазначає про наявність підстав для належного їх відновлення, шляхом зобов`язання Державну службу України з надзвичайних ситуацій повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статус учасника бойових дій, з урахуванням висновків суду у цій справі.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 258, 262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної служби України з надзвичайних ситуацій (вул. Гончара Олеся, 55, м. Київ, 01054, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної служби України з надзвичайних ситуацій про відмову у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 , оформлене протоколом від 14.03.2025 № 36 протиправним.

Зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ольга ГОРШКОВА