Справа № 160/27290/24
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 160/27290/24
(суддя Рищенко А.Ю., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року у справі №160/27290/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 жовтня 2024 року звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області згідно з яким, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 10.09.2024 №99 про відмову у перерахунку пенсії та призначені грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до спеціального страхового стажу, що дає право на отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 наступні періоди трудової діяльності:

- з 13.08.1984 по 28.09.1986 працювала у міській клінічній лікарні №1 м. Дніпропетровська на посаді медичної сестри хірургічного кабінету поліклініки №4;

- з 16.10.1986 по 31.10.1986 працювала у міській лікарні №7 м. Дніпропетровська на посаді медичної сестри алергологічного кабінету поліклініки №1, наказ про прийом на роботу №258-к від 16.10.1986;

- з 01.11.1986 по 30.10.1988 на посаді медичної сестри хірургічного кабінету поліклініки №1, наказ про переведення №282-к від 05.11.1986;

- з 31.10.1988 по 29.03.1989 на посаді медичної сестри здравпункта станкобудівного заводу, наказ про переведення №239-к від 31.10.1988; звільнено з роботи 29.03.1989 року, наказ про звільнення з роботи №78-к від 29.03.1989;

- з 14.06.1990 по 01.01.1992 працювала в Центральній медсанчастині-56 на посаді медичної сестри хірургічного кабінету поліклініки №2, наказ №103-л від 11.06.1990;

- з 02.01.1992 по 19.01.1992 працювала на посаді старшої медичної сестри хірургічного відділення поліклініки №2 (наказ №7-Л від 13.01.1992, наказ №12-Л від 21.01.1993);

- з 20.01.1993 по 10.06.1994 працювала на посаді медичної сестри хірургічного відділення поліклініки №2 (наказ №12-Л від 21.01.1993, наказ №102-Л від 08.06. 1994);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню) відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з тим, що вона має спеціальний стаж та вийшла на пенсію за віком.

Позов обґрунтовано тим, що позивач набула права на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню) відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте відповідач відмовив позивачу у такій виплаті.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 10.09.2024 №99 про відмову у перерахунку пенсії та призначені грошової допомоги, передбаченої п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування, ОСОБА_1 .

Зобов?язав Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до спеціального страхового стажу, що дає право на отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 наступні періоди трудової діяльності:

- з 13.08.1984 по 28.09.1986 працювала у міській клінічній лікарні №1 м. Дніпропетровська на посаді медичної сестри хірургічного кабінету поліклініки №4;

- з 16.10.1986 по 31.10.1986 працювала у міській лікарні №7 м. Дніпропетровська на посаді медичної сестри алергологічного кабінету поліклініки №1;

- з 01.11.1986 по 30.10.1988 на посаді медичної сестри хірургічного кабінету поліклініки №1;

- з 31.10.1988 по 29.03.1989 на посаді медичної сестри здравпункта станкобудівного заводу;

- з 14.06.1990 по 01.01.1992 працювала в Центральній медсанчастині-56 на посаді медичної сестри хірургічного кабінету поліклініки №2;

- з 02.01.1992 по 19.01.1992 працювала на посаді старшої медичної сестри хірургічного відділення поліклініки №2;

- з 20.01.1993 по 10.06.1994 працювала на посаді медичної сестри хірургічного відділення поліклініки №2.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №4454 від 02.09.2024, з урахуванням висновків суду, наведених у даному рішенні.

В іншій частині позову - відмовив. Рішення суду мотивовано тим, що Переліком №909 передбачені посади середнього медичного персоналу незалежно від форми власності, відомчої належності закладів і установ або статусу, а тому періоди роботи позивача на посадах медичної сестри, яка є посадою середнього медичного персоналу, має зараховуватися до спеціального стажу, який дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що у цій справі питання факту (спеціальний стаж роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років) позивачем не доведено, відповідні належні, достовірні та достатні доказі до суду не надано, довідка №555 від 12.12.2023 року видана Управлінням СБУ у Дніпропетровській області містить розбіжності з трудовою книжкою серія НОМЕР_1 від 21.08.1981 року та з 01.04.1993 року відсутня посада, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, в зв`язку з чим відсутні підстави визнавати рішення відповідача протиправним.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в пенсійному органі і отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач звернулася до пенсійного органу з заявою про призначення їй грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №99 від 10.09.2024 позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій з посиланням на те, що за результаті розгляду документів ОСОБА_1 з`ясовано, що довідка №555 від 12.12.2023 видана Управлінням Служби безпеки України у Дніпропетровській області містить розбіжність з трудовою книжкою серія НОМЕР_1 від 21.08.1981 та з 01.04.1993 відсутня посада, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. Зазначений період потрібно підтвердити уточнюючою довідкою та провести зустрічну перевірку (а.с.25).

Законність та обґрунтованість вищезазначеного рішення є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 КАС України виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV (далі - Закон №1058), особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV, та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (далі Порядок).

Пунктом 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до пункту 7 Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

З аналізу зазначених норм вбачається, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю необхідного спеціального стажу роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Пунктом 2 Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ, що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

Розділ 2 «Охорона здоров`я» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 (надалі - Перелік № 909) в частині «Найменування закладів і установ» містить найменування, зокрема «Лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, санаторно-курортні заклади», а в частині «Найменування посад» - «лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад)», при цьому пункт 2 «Примітки» такого нормативно-правового акта визначає, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених відповідним переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Як вбачається з матеріалів справи, трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 від 21.08.1981 місить записи про її роботу, зокрема:

- з 13.08.1984 по 28.09.1986 ОСОБА_1 працювала у міській клінічній лікарні №1 м. Дніпропетровська на посаді медичної сестри хірургічного кабінету поліклініки №4;

- з 16.10.1986 по 31.10.1986 ОСОБА_1 працювала у міській лікарні №7 м. Дніпропетровська на посаді медичної сестри алергологічного кабінету поліклініки №1;

- з 01.11.1986 по 30.10.1988 ОСОБА_1 працювала на посаді медичної сестри хірургічного кабінету поліклініки №1;

- з 31.10.1988 по 29.03.1989 ОСОБА_1 працювала на посаді медичної сестри здравпункта станкобудівного заводу;

- з 14.06.1990 по 01.01.1992 ОСОБА_1 працювала в Центральній медсанчастині-56 на посаді медичної сестри хірургічного кабінету поліклініки №2;

- з 02.01.1992 по 19.01.1992 ОСОБА_1 працювала на посаді старшої медичної сестри хірургічного відділення поліклініки №2;

- з 20.01.1993 по 10.06.1994 ОСОБА_1 працювала на посаді медичної сестри хірургічного відділення поліклініки №2 (а.с.26-31).

Враховуючи те, що Переліком №909 передбачені посади середнього медичного персоналу незалежно від форми власності, відомчої належності закладів і установ або статусу, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що періоди роботи позивача на посадах медичної сестри, яка є посадою середнього медичного персоналу, має зараховуватися до спеціального стажу, який дає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

Враховуючи те, що вищезазначені періоди підлягають зарахуванню до спеціального стажу, який дає право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 10.09.2024 №99 та як наслідок необхідності його скасування.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року у справі №160/27290/24 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 05 серпня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов