Справа № 756/6566/25
Суддя: Діденко Є. В.
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/756/125/25
Справа № 756/6566/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Діденка Є.В., за участю секретаря судового засідання Павлишина О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову тимчасово виконуючого обов?язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 30.04.2025 р. про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у розмірі 25500,00 грн.; закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтований тим, що тимчасово виконуючим обов?язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду та обстеження ВЛК, що зафіксовано актом відмови від 30.04.2025 р., і порушив абзац 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації». Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки 24.04.2025 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання направлення для проходження ВЛК, і за результатами його проходження визнаний придатним до військової служби і узятий на військовий облік. 29.04.2025 р. під час перебування у службовому відрядженні, проїжджаючи через м. Тернопіль, був затриманий працівниками Відповідача і доставлений для проходження ВЛК. ОСОБА_1 заперечив проти проходження ВЛК, оскільки такий обовязок ним вже був виконаний, місце проживання він не змінював. Незважаючи на це, ОСОБА_1 були силоміць утримано в приміщенні відповідача до 12.30 01.05.2025 р., продукція, яку він мав доставити, зіпсувалась. Оскаржувана постанова містить посилання лише на протокол про адміністративне правопорушення, інших доказів немає.

Ухвалою судді від 15 травня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Ухвала суду була направлена відповідачу засобами електронного зв`язку, відзиву відповідач не подав.

Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинене в особливий період.

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані:

проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судом встановлено, що згідно з даними «РЕЗЕРВ+», ОСОБА_1 24.04.2025 року пройшов ВЛК, визнаний придатним до військової служби, НОМЕР_1 , дані уточнено вчасно.

30.04.2025 р. тимчасово виконуючим обов?язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 прийнято постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду та обстеження ВЛК, що зафіксовано актом відмови від 30.04.2025 р., і порушив абзац 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації». Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25500 грн.

Надаючи оцінку доводам позивача, суд зазначає, що згідно з відомостями «РЕЗЕРВ+» позивач пройшов ВЛК 24.04.2025 р., а отже виконав свій обов`язок, передбачений ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізації».

Відтак, є помилковими висновки відповідача про те, що ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду та обстеження ВЛК 30.04.2025 року. Водночас, відповідач не надав суду доказів на підтвердження законності вимоги і необхідності повторного проходження позивачем ВЛК 30.04.2025 року, з урахуванням визнання його придатним до військової служби 24.04.2025 р.

Отже, у зв`язку з відсутність події і складу правопорушення, позов слід задовольнити, справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Скасувати постанову тимчасово виконуючого обов?язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 30.04.2025 р. про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 25500,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) суму судового збору 605 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Діденко