Справа № 640/17493/22
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Ганечко О.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон Оіл Трейд» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еталон Оіл Трейд» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23 грудня 2021 року № .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що контролюючим органом, яке проводило фактичну перевірку, помилково зроблено висновок про порушення товариством вимог підпункту 230.1.2. пункту 230.1 статті 230 Податкового кодексу України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 23 грудня 2021 року № .

В апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби у місті Києві, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що з огляду на не обладнання/відсутність реєстрації у Єдиному державному реєстрі двох рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі та двох витратомірів-лічильників на місці відпуску пального наливом з акцизного складу.

На думку апелянта, оскільки свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки (№ 34-00/6332, № 34-00/6333, № 34-00/6335, № 34-00/6336 та № 34-00/6338), які є чинними до 21 травня 2026 року, не відповідають типу резервуарів, заводським номерам, місткості та відсутні в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, тому зафіксовано порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що застосування п.128-1.1 ст.128-1 ПК України можливе виключно у випадку необладнання та/або відсутності реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, як передбачено диспозицією вказаної норми.

Враховуючи, що резервуари, які фактично знаходяться на акцизному складі 1017677, тієї ж марки, моделі, об`єму, що й зареєстровані у відповідному реєстрі, а неспівпадіння заводського номеру з ідентифікаційним ніяким чином не спростовує факту реєстрації даних резервуарів та наявність позитивного результату їх повірки, тому зазначене свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, працівниками ГУ ДПС у Київській області на підставі наказу від 01.11.2021 № 2495-п та направлень від 01.11.2021 № 7688/10-36-09-00, №7689/10-36-09-00 було проведено фактичну перевірку магазину, розташованого за адресою: Київська область, Макарівський район, село Калинівка, вулиця Київська, 49/Б, за результатами якої складено акт про результати фактичної перевірки з питань дотримання податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання, обігу пального, контроль за виконанням якого покладено на органи ДПС від 11.11.2021 № 19169/10-36-09-00-10/44143747 з додатками.

У висновках Акту зазначено, що резервуари ЗВГ-10 - заводський номер 268, РГС-40 - заводський номер 362 та два резервуари РГС-21 - заводський номер 363не відповідають типу резервуарів, заводським номерам, місткості та відсутні в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, тому було зафіксовано порушення п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України.

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у м. Києві 23.12.2021 винесено податкове повідомлення-рішення №, яким застосовано до позивача штраф в розмірі 80000 грн.

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на виконання вимог абзацу 4 пункту 230.1.2 статті 230 ПК України позивач використовує резервуари, які відповідають вимогам законодавства та мають позитивний результат повірки згідно з долученими до перевірки свідоцтвами, а номери резервуарів, зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, повністю збігаються з номерами резервуарів, що знаходяться акцизному складі, зареєстрований за уніфікованим номером 1017677, за адресою господарської діяльності позивача: Київська обл., Макарівський р-н, с. Калинівка, вул. Київська, 496, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пп.14.1.4 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Поняття акцизного складу визначено у пп.14.1.6 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, а саме: акцизний склад - це спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також приміщення, розташовані на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), за винятком приміщень для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального розпорядником акцизного складу.

Згідно пп.14.1.224 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України розпорядник акцизного складу - це суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального (крім скрапленого газу природного, бензолу, метанолу), крім суб`єктів господарювання, які використовують приміщення, розташовані на митній території України, для навантаження-розвантаження, зберігання пального виключно для потреб власного споживання пального.

При цьому, у відповідності до п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України акцизні склади та акцизні склади пересувні утворюються з метою підвищення ефективності роботи із запобігання та боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів, пального, посилення контролю за повнотою та своєчасністю надходження до бюджету акцизного податку.

Підпунктом 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу України встановлено, що акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі;

б) усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Один акцизний склад може бути зареєстрований виключно одним розпорядником акцизного складу. Один розпорядник акцизного складу може зареєструвати один і більше акцизних складів.

Забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів-лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Таким чином, вимоги норм статті 230 Податкового кодексу України стосуються суб`єктів господарювання, які є розпорядниками акцизних складів.

Що стосується обладнання акцизних складів, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження-розвантаження, зберігання пального, витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками, то згідно п.12 підрозділу 5 розділу XX Податкового кодексу України встановлено, що розпорядники акцизних складів відповідно до вимог цього Кодексу зобов`язані обладнати акцизні склади витратомірами-лічильниками та/або рівнемірами-лічильниками та зареєструвати їх в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі в строки, зокрема, акцизний склад, де розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, - не пізніше 1 січня 2020 року.

Відповідно, у силу вимог підпункту 128-1.1 пункту 128-1 статті 128 Податкового кодексу України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Повторне протягом року вчинення на тому самому акцизному складі будь-якого з порушень, передбачених абзацом першим цього пункту, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Таким чином, складом порушення, за яке передбачена фінансова санкція, є необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратоміра-лічильника у резервуарі та/або місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі.

Пунктом 18 підрозділу 5 розділу XX Податкового кодексу України визначено, що норми пункту 128-1.1 статті 128-1 цього Кодексу застосовуються:

з 1 липня 2019 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 20 000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу);

з 1 жовтня 2019 року - до розпорядника акцизного складу, на акцизному складі якого розташовано резервуари, загальна місткість яких перевищує 1000 куб. метрів, але не перевищує 20 000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу);

з 1 квітня 2020 року - до розпорядників акцизних складів, на яких розташовано резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів (крім розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу);

з 1 липня 2020 року - до розпорядника акцизного складу, який до 1 липня 2019 року не підпадав під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу (незалежно від загальної місткості резервуарів, розташованих на акцизному складі такого розпорядника), а також до вітчизняних підприємств, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне).

Наведене свідчить, що на розпорядників акцизних складів покладено обов`язок щодо реєстрації витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників у термін встановлений податковим законодавством.

Як свідчать матеріали справи, за адресою здійснення ТОВ «Еталон Ойл Трейд» господарської діяльності: Київська обл., Макарівський р-н, с. Калинівка, вул. Київська, 496, розташований акцизний склад, зареєстрований за уніфікованим номером 1017677.

На вказаному акцизному складі розміщені наступні резервуари: РГС-21 - заводський номер 363 (номер для ідентифікації 1); РГС-21 - заводський номер 363 (номер для ідентифікації 2); РГС-40 - заводський номер 3 (номер для ідентифікації 3); РГС-40 - заводський номер 2 (номер для ідентифікації 4); РГС-40 - заводський номер 362 (номер для ідентифікації 5); ЗВГ-10 - заводський номер 268 (номер для ідентифікації 6).

На підтвердження позитивного результату повірки засобів вимірювальної техніки, що використовуються позивачем, до податкової перевірки останній надав свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки № 34-00/6332, № 34-00/6333, №34-00/6334, №34-00/6335,№ 34-00/6336 та № 34-00/6338.

У свою чергу, зазначені резервуари зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального, а їх номери повністю співпадають з номерами, зазначеними в наданих до перевірки документах, та з номерами обладнання, що фізично знаходяться на акцизному складі 1017677.

Також, вбачається, що фактичні резервуари тієї ж марки, моделі, об`єму, що й зареєстровані у відповідному реєстрі.

При цьому, присвоювання кожному резервуару послідовного порядкового номера для їх ідентифікації, а не заводськими номерами, не суперечить положенням чинного законодавства.

До того ж, спірні резервуари обладнані інформаційними таблицями, які містять у т.ч. інформацію про номер резервуара, за яким такий резервуар зареєстрований у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі.

Окрім цього, слід взяти до уваги, що спірні резервуари мають позитивний результат повірки згідно зі свідоцтв №34 00/6332 на резервуар №1, №34-00/6333 на резервуар №2, №34-00/6336 на резервуар №5, №34-00/3968 на резервуар №6, номера резервуарів в яких відповідають номерам, що розміщені на інформаційних таблицях та за якими такі резервуари були зареєстровані у відповідному реєстрі.

При цьому, під час проведення фактичної перевірки контролюючий орган не навів аргументів та не надав доказів, які б свідчили про експлуатацію позивачем засобів вимірювальної техніки, які не зареєстровані в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та за відсутності позитивних результатів повірки.

Під час розгляду справи у судовому порядку також відповідачем не спростовано аргументів позивача, будь-яких доказів на підтвердження зворотного не надано.

Відтак, оскільки позивач використовує резервуари, які відповідають вимогам законодавства та мають позитивний результат повірки згідно з долученими до перевірки свідоцтвами, а номери резервуарів, зареєстрованих в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, повністю збігаються з номерами резервуарів, що знаходяться акцизному складі, зареєстрований за уніфікованим номером 1017677, за адресою господарської діяльності позивача: Київська обл., Макарівський р-н, с. Калинівка, вул. Київська, 496, підстави для винесення штрафних санкцій - відсутні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для притягнення позивача до відповідальності, та як наслідок вказане свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді О.М. Ганечко

В.В. Кузьменко