Справа № 485/1440/25
Суддя: Квєтка І. А.
Дата ухвалення: 2025-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 485/1440/25
Провадження № 2-а/485/24/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

22 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора СРППВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області Корінь Л. серії ГВА №102367 від 30 червня 2025 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, провадження закрити за відсотності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що постанова є незаконною. Виклик поліції не був завідомо неправдивим, поліцію викликав з метою фіксації самозахвату земельної ділянки та притягнення винних до відповідальності. За усного повідомлення старости села вважав, що вказана земельна ділянка у власність або користування нікому не передавалась, тоді як на даній земельній ділянці здійнювався покос пшениці.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву (Вх.№6272/25-вх. від 31.07.2025), зазначаючи про те, що ОСОБА_1 здійснено завідомо неправдивий виклик поліції, оскільки останній володів інформацією про належність ОСОБА_2 техніки, яка здійснює збір врожаю - пшениці, та вважав, що в останнього відсутні законні підстави для займання земельної ділянки. Однак, співробітниками поліції при відпрацюванні повідомлення було встановлено, що факт самоправства, тобто незаконного займання земельної ділянки, відсутній, а тому на думку відповідача, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до такого.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 183 КУпАП передбачено, що завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до оскаржуваної постанови від 30 червня 2025 року, 30 червня 2025 року перебуваючи в с.Кобзарці по вул.Центральна 42, ОСОБА_1 здійснив виклик поліції за номером "102" за фактом відсутності законних підстав на здійснення збору врожаю пшениці на земельній ділянці, техніка належить ОСОБА_2 , що підтверджується рапортом помічника чергового ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області Гентоша М.М. від 30 червня 2025 року.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №722723 від 30 червня 2025 року від надання пояснень за фактом вчиненого правопорушення ОСОБА_1 відмовився у присутності понятих.

Провівши відповідні заходи працівниками поліції за місцем виклику було з`ясовано наступне. За даними пояснень ОСОБА_3 , датованими 30 червня 2025 року, остання працює в ПСП "В.Кут", та з приводу даної ситуації зазначила, що земельні паї було взято в оренду в 2019 році, з того часу на вказаній землі вирощують зерно, податки за землю сплачують.

В матеріалах справи наявна копія договору оренди землі від 25 червня 2019 року, укладеного між орендодавцем ОСОБА_4 та орендарем ПОСП "Веселий Кут-ІІІ", відповідно до якого в оренду передано земельну ділянку площею 11,91 га., розташованої на території Кобзарцівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області.

На звернення ОСОБА_5 старостою Кобзарцівського старостинського округу Снігурівської міської ради Миколаївської області С.Агеєнко 09 липня 2025 року було надано відповідь № 31, згідно якої зазначена на графічному матеріалі земельна ділянка є комунальною власністю Снігурівської міської ради, та у власність або користування нікому не передавалась.

Крім того, на звернення ОСОБА_5 заступником міського голови Снігурівської міської ради Колісниченко Р. 09 липня 2025 року було надано інформацію № 833/01-20, згідно якої земельна ділянка комунальної власності Снігурівської міської територіальної громади, яка зазначена на графічному матеріалі (площа 9,8 га), що розташована біля с.Кобзарці Баштанського району Миколаївської області, у власність або користування нікому не передавалась.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що поліцейським перед винесенням відносно позивача ОСОБА_1 постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності було перевірено та надано належну правову оцінку обставинам, які спонукали ОСОБА_1 зателефонувати на лінію "102", зокрема не було опитано старосту села, на усну відповідь якої покликався позивач, звертаючись на лінію "102", не було проведено огляд земельної ділянки на предмет її ідентифікації з земельною ділянкою комунальної власності щодо якої надійшло звернення про самозахват.

Разом з тим, сам лише факт перевірки заявленої інформації, яка не знайшла свого підтвердження, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності без з`ясування умислу на подання неправдивої інформації.

Таким чином, відповідачем не доведено факт вчинення позивачем зазначеного правопорушення, оскільки не підтверджено факту наявності у позивача прямого умислу на вчинення завідомо неправдивого виклику працівників поліції, що свідчить про формальне прийняття посадовою особою постанови, без урахування всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З врахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 не порушив вимоги ст.183 КУпАП, оскільки належних доказів на підтвердження складу правопорушення, зокрема суб`єктивної сторони, суду не надано.

Згідно п.1 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

Частиною 1, 5, 7 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст. 5, 6, 9, 14, 72-77, 79, 132, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ГВА №102367 від 30 червня 2025 року, винесену інспектором СРПП ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. 60 к.)

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів із дня його складення.

Суддя І.А.Квєтка

Дата складення повного судового рішення 07.08.2025.