Справа № 160/2187/25
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
04 серпня 2025 року справа № 160/2187/25
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Білак С.В., перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 року у справі №160/2187/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії,-
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 року у справі №160/2187/25 адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 31.07.2025 року Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу.

До апеляційної скарги долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду від 10.04.2025 року. На обґрунтування зазначеного клопотання скаржник фактично посилається на воєнний стан та відповідно відсутності можливості у строки визначені КАС України подати апеляційну скаргу.

Розглянувши зазначене клопотання зазначаю наступне.

При перевірці матеріалів апеляційної скарги було встановлено, що апеляційну скаргу подано з порушенням вимог, встановлених п.1 ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду від 10.04.2025 року у справі №160/2187/25 зареєстроване у Єдиному державному реєстрі судових рішень - 12.04.2025 року, забезпечено надання загального доступу: 14.04.2025 року, тоді як апеляційна скарга подана відповідачем лише 31.07.2025 року, тобто з пропуском строку, встановленого законом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В силу закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Враховуючи те, що скаржником пропущено строк на звернення з апеляційної скаргою та не обґрунтовано чому останнім не подано апеляційну скаргу з урахуванням оприлюдненням оскаржуваного рішення суду в ЄДРСР 12.04.2025 року, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням поважних причин його пропуску.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

До апеляційної скарги долучено клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі судом апеляційної інстанції, враховуючи відсутність коштів для його сплати.

Розглянувши зазначене клопотання суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Отже відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком.

Водночас, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому наведені ним обставини щодо відсутності (зменшення) бюджетного фінансування не повинні впливати на можливість неухильного виконання суб`єктом владних повноважень покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов`язків щодо оформлення апеляційної скарги, в тому числі щодо своєчасної оплати судового збору.

Відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не є поважною підставою для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Разом з тим, обмежене фінансування з державного бюджету бюджетної установи, яка діє як суб`єкт владних повноважень, а також несвоєчасність бюджетних надходжень, не є безумовними підставами для відстрочення сплати судового збору.

Проаналізувавши аргументи клопотання суб`єкта владних повноважень, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, оскільки обставини пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють орган державної влади від обов`язку своєчасної його сплати.

Так, згідно з матеріалами справи позивачем подано адміністративний позов до суду першої інстанції у 2025 році.

Позовні вимоги носять немайновий характер.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в місячному розмірі - 3028 грн.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання адміністративного позову немайнового характеру судовий збір справляється: якщо подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно положень частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання цієї апеляційної скарги, становить 1453,44 грн.

Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим цим Кодексом, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом направлення до суду апеляційної інстанції документу про сплату судового збору в належному розмірі.

Вищевикладені обставини вказують на невідповідність апеляційної скарги вимогам процесуального законодавства, а тому згідно з частиною другою статті 298 КАС України вона підлягає залишенню без руху з наданням особі, яка звернулась з апеляційною скаргою строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.169, 296, 298 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити Військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відмовити Військовій частині НОМЕР_1 у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 року у справі №160/2187/25 - залишити без руху, повідомити про це скаржника та надати строк десять днів, починаючи з дня вручення копії даної ухвали шляхом подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням поважних причин його пропуску, документу про сплату судового збору.

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Білак С.В.