Справа № 560/6586/23
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2025-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6586/23
УХВАЛА

06 серпня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої -судді Гнап Д.Д., розглянувши заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Хмельницького окружного адміністративний суд від 29.05.2023 року у справі №560/6586/23 із зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити ОСОБА_1 , як дружині померлого військового пенсіонера ОСОБА_2 , відповідно до статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суму пенсії, що підлягала виплаті, та залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю, а саме: в сумі 84156,53 грн, згідно з рішеннями Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.11.2020 у адміністративній справі №560/6705/20 та від 25.05.2021 у адміністративній справі №560/4200/21, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 по день проведення перерахунку, в сумі 84156,53 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що на виконання вищезазначеного рішення суду відповідачем було розраховано суму доплати у розмірі 84156,53 грн. Рішення суду в частині виплати заборгованості 84156,53 грн позивачу відповідачем не виконано, що є підставою для задоволення заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідач подав до суду відзив на заяву позивача про зміну способу виконання рішення, у якій вказав, що вимоги заявника є фактично зміною рішення по суті, а не зміною способу і порядку його виконання. Просив у задоволенні заяви відмовити.

Сторони у призначене на 11:30 год. 06.08.2025 р. судове засідання не прибули, хоча про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені своєчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

За приписами ч. 2 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи зазначене, суд проводить розгляд справи за відсутності сторін, у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.05.2023 р. у справі № 560/6586/23 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови виплатити ОСОБА_1 , як дружині померлого військового пенсіонера ОСОБА_2 , відповідно до статті 61 закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суму пенсії, що підлягала виплаті, та залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити ОСОБА_1 , як дружині померлого військового пенсіонера ОСОБА_2 , відповідно до статті 61 закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суму пенсії, що підлягала виплаті, та залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю, а саме: в сумі 84156,53 грн, згідно з рішеннями Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.11.2020 у адміністративній справі №560/6705/20 та від 25.05.2021 у адміністративній справі №560/4200/21.

Рішення суду набрало законної сили 13.11.2023.

З приєднаних до справи доказів судом з`ясовано, що рішення у справі виконано суб`єктом владних повноважень частково. Борг у розмірі 84156,53 грн заявниці не виплачений, що визнається суб`єктом владних повноважень. Указаний борг існує понад 2 місяці від набрання законної сили судовим рішенням.

Суд зауважує, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 23.06.2021 р. у справі № 520/13014/20 вимога про стягнення заборгованості не дублює вимогу про зобов`язання нарахувати і виплатити заборгованість, ці вимоги є двома різними способами захисту порушеного права, які передбачають відмінний механізм виконання судових рішень; списання коштів за судовими рішеннями, боржником за якими є державний орган, відповідно до ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 3 Закону України від 05.06.2012 р. N 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", можливе у тому випадку, коли способом захисту порушеного права є вимога про стягнення коштів.

До того ж, у контексті застосування до спірних правовідносин принципу юридичної визначеності як невід`ємної складової проголошеного ст. 8 Конституції України верховенства права, суд доходить до переконання про те, що застосування такого способу захисту як стягнення заборгованості (стягнення коштів за боргом) у публічно-правових спорах може бути застосовано виключно у тому випадку, коли матеріали справи містять достатній обсяг об`єктивних даних, котрі поза розумним сумнівом доводять той факт, що майбутня подія виплати коштів позивачу з урахуванням обмеженості наданих у розпорядження суб`єкту владних повноважень публічних фінансових ресурсів об`єктивно не здатна призвести до погіршення правового становища інших громадян отримувачів поточних грошових платежів.

Разом із тим, суд бере до уваги, що виконання постановлених судових актів в адміністративних справах гарантовано ст. 55, п. 9 ч. 1 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних 1950 року, ч. 2 ст. 13 від 02.06.2016 р. N 1402-VIII Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч. 2 ст. 14, ч. 1 ст. 370, ч. 2 ст. 372 КАС України.

У силу застереження спеціальної норми процесуального закону - абз. 2 ч. 3 ст. 378 КАС України у редакції Закону України N 4094-IX, невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

З огляду на зміст абз. 2 ч. 3 ст. 378 КАС України, у редакції Закону України N 4094-IX (який не передбачає ймовірності жодного розсуду суду та виключає правомірність установлення будь-яких обставин, окрім: категорії спору; набрання судовим актом законної сили; тривалості існування боргу) та на підтверджені матеріалами справи обставини існування боргу у відносинах із перерахунку пенсії понад два місяці з дня набрання законної сили відповідним судовим актом, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про зміну способу виконання рішення суду.

Реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У рішеннях ЄСПЛ у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (заява N 70297/01) та у справі "Бакалов проти України" (заява N 14201/02) також зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 цих рішень відповідно).

Отже, відхиляючи доводи заперечень відповідача, суд дійшов висновку, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивачки права на виплату пенсії. Також суд зазначає, що зміна способу виконання судового рішення на стягнення у сумі 84156,53 грн. не змінює рішення суду по суті, адже саме ця сума була визначена судом при розгляді справи.

Керуючись статтями 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення Хмельницького окружного адміністративний суд від 29.05.2023 року у справі №560/6586/23.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 різницю між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 по день проведення перерахунку, в сумі 84156,53 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуюча суддя Д.Д. Гнап