Справа № 320/36175/25
Суддя: Вісьтак М.Я.
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

01 серпня 2025 року № 320/36175/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, у якому просить суд:

-Визнати протиправним та скасувати Наказ начальника ГУНП у м. Києві від 22.05.2025 № 880 «Про застосування дисциплінарного стягнення до капітана поліції ОСОБА_1 », яким до Позивача застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, що виразилося в недотриманні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, пунктів 1, 6, 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 9 та 11 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 №1179, підпунктів 2, 6, 13 та 16 пункту 3 розділу ІІ Посадової інструкції, Присяги працівника поліції, абзацу другого частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 1.3, 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306;

-Визнати протиправним та скасувати Наказ №1023 о/с від 13.06.2025 начальника ГУНП у м. Києві, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» згідно з пунктом 6 (у зв?язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77, «Про особовий склад» ОСОБА_1 звільнено з посади старшого інспектора відділення безпілотних літальних апаратів, радіоелектронної боротьби полку поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП у м. Києві з 16.06.2025 року;

- Поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції на посаді старшого інспектора відділення безпілотних літальних апаратів, радіоелектронної боротьби полку поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП у м. Києві з 16.06.2025;

-Стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві користь ОСОБА_1 , середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 16.06.2025 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції на посаді старшого інспектора відділення безпілотних літальних апаратів, радіоелектронної боротьби полку поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП у м. Києві;

-Стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 , компенсацію за невикористану відпустку, загальною кількістю 113 днів, загальною сумою 175 547 грн. 76 коп.;

-Стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.;

-Стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу та інші судові витрати;

-Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - Вісьтак М. Я.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 року ухвалено залишити без руху позовну заяву.

У подальшому, на адресу Київського окружного адміністративного суду від позивача надійшла письмова заява про усунення недоліків, із змісту якої вбачається, що останній просить суд визнати причини пропуску строку для звернення до суду за захистом його прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк.

Так, суд приймає до уваги подану заяву про поновлення процесуального строку, з аналізу змісту якої вбачається, що представник позивача ОСОБА_1 просить визнати поважними причини його пропуску та поновити відповідний строк для звернення до суду з метою захисту прав та законних інтересів.

У якості обґрунтування заявник посилається на те, що про наказ № 880 від 22.05.25, яким було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, він дізнався 24.05.25. Однак, йому не вдалося отримати копію наказу, оскільки він фізично його не бачив, а лише дізнався загальний зміст. На підставі цього він поставив підпис на аркуші, вважаючи, що рішення ще не було остаточним. Позивач не зміг вчасно подати позовну заяву до суду через хворобу та необхідність доглядати за хворою дитиною. Син позивача захворів у травні 2025 року, і з 19.05.25 по 23.05.25 він перебував на лікарняному для догляду за ним. Згодом сам позивач захворів з 27.05.25 по 31.05.25. З 02.06.25 по 20.06.25 він був на лікарняному через догляд за сином. Позивач також повідомляє, що дізнався про наказ № 1023 о/с від 13.06.25 тільки 01.07.25, після чого 02.07.25 отримав відповідне повідомлення від ГУНП у м. Києві. Позов було подано через представника 15.07.25, з дотриманням п`ятнадцятиденного строку, оскільки позивач отримав накази лише 01.07.25 і 02.07.25. Матеріали службового розслідування, що містили наказ № 880 від 22.05.25, були отримані представником 01.07.25, що підтверджується поштовим трекінгом. Оскільки ОСОБА_1 через свого представника був ознайомлений з Наказом № 880 від 22.05.25 01.07.25, а з Наказом № 1023 о/с від 13.06.25 - 02.07.25, позовну заяву було подано 15.07.25 в межах встановленого законодавцем п`ятнадцятиденного строку.

Окрім цього, 31.07.2025 до суду надійшли письмові заперечення на заяву про поновлення процесуального строку, із змісту яких вбачається, що сторона відповідача просить суд у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити, а позовну заяву повернути позивачу, з огляду на наступне. Представник відповідача зазначає, що 24.05.2025 року ОСОБА_1 ознайомили з наказом ГУНП у м. Києві від 22.05.2025 № 880 "Про застосування дисциплінарного стягнення до капітана поліції ОСОБА_1 ", про що свідчить його підпис на аркуші ознайомлення. Позивач не заперечує факт підписання, що підтверджує, що 24.05.2025 йому було відомо про дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби. ГУНП у м. Києві вважає абсурдними твердження позивача про те, що він не був ознайомлений із наказом, оскільки наказ уже був підписаний начальником Дмитром Шумейком , а також позивач міг не ставити підпис, якщо вважав, що не був ознайомлений. Представник Головного управління Національної поліції у м. Києві зазначає, що суду слід звернути увагу на те, що позивач вводить в оману, стверджуючи, що не знав про наказ. Поліцейський вважається ознайомленим з наказом після 4 днів з моменту відправлення поштою або 2 днів - якщо надіслано електронною поштою. Ознайомлення з наказом відбулося 24.05.2025, тому останнім днем для звернення до суду є 07.06.2025. Позов був поданий 15.07.2025, з порушенням строку. Позивач надав медичні документи, що підтверджують його перебування на лікарняному з 27.05.2025 по 20.06.2025, однак після 21.06.2025 він мав можливість звернутися до суду, але не зробив цього без видимих причин. Отже, доводи про поважність причин пропуску строку є необґрунтованими.

Суд, розглянувши матеріали позовної заяви та заяву позивача про усунення її недоліків, вказує, що позивач не усунув їх у повному обсязі, зокрема не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність поважних причин, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Як встановлено, позивач вперше дізнався про порушення своїх прав 24.05.2025, коли йому було повідомлено про Наказ № 880 від 22.05.2025 щодо дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення. Це підтверджується його підписом на аркуші ознайомлення з наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві № 880 «Про застосування дисциплінарного стягнення до капітана поліції ОСОБА_1 ».

Однак суд вважає, що позивач не надав достатнього обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду. Пояснення, надані позивачем, не свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку, а тому відповідна заява підлягає відхиленню як необґрунтована як за формою, так і за змістом.

Незнання про порушення прав через байдужість або свідоме уникнення отримання інформації не може вважатися поважною причиною для поновлення строку звернення до суду.

Згідно з частиною першою статті 10 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення до адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня ознайомлення з наказом.

Оскільки позивач був ознайомлений з наказом 24.05.2025, кінцевий строк для подання позову до суду за спеціальною нормою становив 09.06.2025. Однак, навіть з урахуванням тимчасової непрацездатності позивача, строк звернення до суду ним було пропущено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не усунув недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду. Відповідно, позов підлягає поверненню, оскільки позовна заява була подана лише 15.07.2025 (зареєстрована 16.07.2025), тобто після спливу встановленого 15-денного строку, що свідчить про порушення строку, визначеного Дисциплінарним статутом.

Суд звертає увагу, що у постанові від 04.07.2023 року по справі № 320/2938/21 Верховний Суд вказав, що позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом певного строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Верховний Суд в постанові від 31.10.2023 року по справі № 400/5692/22 зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, зазначені у відповідній заяві, суд визнає неповажними, позовна заява залишається без руху.

При цьому особа має право протягом десяти днів з дня отримання ухвали звернутися до суду з заявою про поновлення строку або надати інші обґрунтовані підстави для його поновлення.

Згідно з частиною другою цієї ж статті, якщо особа у встановлений строк не подасть таку заяву або зазначені нею підстави знову будуть визнані судом неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Отже, враховуючи, що надані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані судом неповажними, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених пунктом 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме - повернення позовної заяви.

На підставі наведеного та керуючись статтею 123, 169, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - вважати неподаною та повернути позивачу разом з усіма доданими до неї документами.

Копію позовної заяви залишити в суді (ч. 6 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання (підписання).

Суддя Вісьтак М.Я.