Справа № 160/13141/25
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України, у якому позивач просить:
В обґрунтування позову зазначено, що чоловік позивачки ОСОБА_2 під час проходження військової служби набув захворювання, які призвели до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Захворювання безпосередньо пов`язані із захистом Батьківщини, однак за результатами витягу з протоколу засідання штатної НОМЕР_2 регіональної військово-лікарської комісії МО України № 1695 від 26.04.2024 року набуті захворювання пов`язані лише із проходженням військової служби. Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України МО України відмолила у задоволенні скарги позивачки на рішення штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії МО України. Позивачка вважає таке рішення протиправним, адже наявні всі правові підстави для висновку про наявність причинного зв`язку між безпосередньою участю померлого ОСОБА_2 у бойових діях, пов`язаних із захистом Батьківщини.
Ухвалою в Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, яка доставлена до електронного кабінету відповідача 12.05.2025 року (а.с. 45).
Цією ж ухвалою відповідачеві встановлено п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позов разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення.
Відповідачем у встановлений судом строк, письмових заперечень проти позову, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові, не надано, як і заяви про визнання позову.
У силу вимог ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
25.02.2022 р. ОСОБА_2 був визнаний признаний придатним до військової служби, здоровим (захворювань на годину медичного огляду не встановлено), що підтверджується копією картки дослідження, медичного огляду та копією постанови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 та мобілізований до Збройних Сил України, що підтверджується копією військового квитка ОСОБА_2 у лютому 2022 р.
17.01.2023 р. ОСОБА_2 зарахований до військової частини НОМЕР_3 на посаду командира кулеметного відділення, що підтверджується копією витягу з наказу № 15.
З наказу В/Ч НОМЕР_3 № 232 від 12.08.2023 р. ОСОБА_2 отримав Вибухову травму голови 12.08.2023 р. ОСОБА_2 . Медичною карткою - Форма № 100 встановлено діагноз - Церквікалтія, та встановлено необхідність у лікуванні на протязі 5 днів.
Довідкою про обставини травми від 10.09.2023 р. № 502 визначено, що ОСОБА_2 «24 серпня 2023 року» отримав поранення: множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення правої верхньої кінцівки та правої сідниці - пов`язані із захистом Батьківщини. Зазначене підтверджується також що підтверджується витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 24.08.2023 р. № 244, копією виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 4101 від 05.09.2023р. КНП «Міська лікарня № 1» Запорізької МР, копією виписки із медичної картки хворого № 4050 від 28.08.2023р., терапевтичного відділення № 2 КНП «Міська лікарня № 9» 3МР, копії первинного огляду оториноларинголога КНП «Міська лікарня №9» ЗМР.
Відповідно до зазначених виписок та огляду оториноларинголога у ОСОБА_2 діагностовано: мінно - вибухова травма 24.08.2023 р., ВОСП правої сідниці, правого плеча, правої кисті, Тінітус - інших захворювань не встановлено, виписано зі стаціонарного лікування 05.09.2023 р. для продовження лікування до медичної роти В/Ч НОМЕР_3 .
Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть КУ «ЗОБСМЕ» ЗОР № 309 від 12.10.2023 р. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у розташуванні В/Ч НОМЕР_3 у с. Миролюбівка Запорізького району Запорізької області. Діагностована причина смерті - гострий геморагічний панкреатит, шок. 19.10.2023 р. було складено свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4 Вільногірським ВДРАС у Кам`янському районі Дніпропетровської області ПМУ МІО (м. Одеса).
Випискою з акту судно-токсилогічного дослідження крові та частин внутрішніх органів трупа ОСОБА_2 № 6401 від 20.10.2023 р. не виявлено спиртів похідних наркотичних та психотропних речовин.
Відповідно до копії Витягу з наказу В/Ч НОМЕР_3 № 2620 від 20.10.2023 р. про наслідки проведення службового розслідування за фактом смерті сержанта ОСОБА_2 причиною нещасного випадку вказано незадовільний стан здоров`я.
Згідно з акту проведення спеціального розслідування за фактом смерті сержанта ОСОБА_2 , причиною смерті зазначено - загальне захворювання.
18.04.2024 р. ІНФОРМАЦІЯ_3 направив документи на сержанта ОСОБА_2 , до 20 Регіональної ВЛК для визначення причинної зв`язку, яка призвела до смерті, пов`язаної із захистом Батьківщини під час дії воєнного стану.
26.04.2024 р. 20 Регіональна військово-лікарська комісія МО України встановила, що захворювання, яке отримав сержант ОСОБА_2 «Шок, Острий геморагічний панкреатит», яке спричинило його смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 - захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, так пов`язані з проходженням військової служби.
29.10.2024 р. позивачка звернулася до Департаменту соціальної захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо отримання щомісячної соціальної матеріальної допомоги, як члена сім`ї загиблого Захисника України та 15.11.2024 р., отримала відповідь щодо відмови на отримання посвідчення члена сім`ї загиблого Захисника України та повідомлення про звернення ДСЗН ДОДА до 20 РВЛК щодо можливості перегляду висновку оформленого Витягом з протоколу № 1695 від 26.04.2024 р. засідання штатної НОМЕР_2 РВЛК МО України.
09.01.2025 р. 20 РВЛК відмовлено у перегляді причинного зв`язку захворювання ОСОБА_2 встановленого протоколом № 1695 від 26.04.2024 р., що підтверджується копією листа № 1854/182 від 09.01.2025 р.
18.02.2025 р. позивачка подала скаргу до Центральної ВЛК ЗС України, МО України, з проханнях скасувати рішення 20 РВЛК від 26.04.2023 р. у вигляді формулювання - захворювання, так пов`язане з проходженням військової служби - відзначивши формулювання - захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини.
Позивачка вважає, що наявні всі правові підстави для висновку про наявність причинного зв`язку між безпосередньою участю померлого ОСОБА_2 у бойових діях, пов`язаних із захистом Батьківщини, тому рішення ЦВЛК є протиправним. У зв`язку із зазначеними обставинами позивачка звернулась за захистом своїх прав з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Також Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2232-ХІІ).
Визначення військової служби міститься у частині першій статті 2 Закону № 2232-ХІІ та означає державну службу особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Статтею 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19 листопада 1992 року № 2801-XII у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2801-XII) визначено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністерством оборони України 14 серпня 2008 року затверджено Положення № 402, в якій передбачено, що військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
За п.1.1 глави 1 розділу І Положення, Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Згідно пункту 1.2 глави 1 розділу І Положення, Військово-лікарська експертиза це, зокрема: установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Згідно пункту 1.3 глави 1 розділу І якого, основним завданнями військово-лікарської експертизи є, серед іншого: визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.
За пунктом 2.3.1 глави 2 розділу І Положення № 402, ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.
За приписами пп.2.3.4 п.2.3 глави 2 Розділу І Положення № 402 ЦВЛК має право, серед іншого: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу І цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у військових, цивільних лікувальних закладах, військових частинах; перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах, медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи; витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів адміністративного розслідування, матеріалів дізнання або судового розгляду, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі витребування оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); залучати головних медичних фахівців Міністерства оборони України, лікарів-спеціалістів Головного військово-медичного клінічного центру та інших військових лікувальних закладів, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово- лікарської, лікарсько-льотної експертизи; перевіряти у військових комісаріатах і закладах охорони здоров`я України організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів; запитувати від військових, цивільних лікувальних закладів, військових частин, військових комісаріатів і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).
Положення № 402 передбачено право ЦВЛК витребувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, водночас, даною нормою, не визначено коло осіб (органів, підприємств), у яких ЦВЛК має витребувати необхідні документи.
Відповідно до п. 2.3.5, Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Відповідно до п.20.1 глави 20 розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.
Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України визначено положеннями розділу 21 розділу II Положення № 402, пунктами 21.1-21.5 якого передбачено, що у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК (пункт 21.2).
Причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців визначають штатні ВЛК; у колишніх військовослужбовців інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та військових формувань колишнього СРСР, правонаступниками яких вони стали, - штатні ВЛК цих військових формувань та оформлюють протоколом за формою, наведеною в додатку 19 (пункт 21.3).
При медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів, кандидатів на навчання у ВВНЗ, направлених військовими комісаріатами, коли їм встановлено діагноз і постанова оформлюється свідоцтвом про хворобу або довідкою, ВЛК встановлюється причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми) (пункт 21.4).
Відповідно до пункту 21.5 пункту 21 розділу II Положення № 402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються, зокрема, в таких формулюваннях, зокрема:
а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України».
ґ) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входили до складу діючої армії в період громадянської та Другої світової воєн, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції (операції об`єднаних сил) у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.
Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту.

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, якщо вони етіопатогенетично дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання у період участі в бойових діях, зазначених в абзаці першому цього підпункту.

е) «Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в того, хто пройшов медичний огляд, до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом (у тому числі і захворювання, не діагностовані при призові (під час прийому на військову службу), але патогенетично їх розвиток почався до призову (до прийому) на військову службу), і військова служба не вплинула на вже наявне захворювання і придатність до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається також за наслідками поранень (травм, контузій, каліцтв), якщо вони одержані до призову на військову службу, прийняття на військову службу за контрактом і військова служба не вплинула на вже наявні наслідки поранення (травми, контузії, каліцтва) і придатність до військової служби.

З аналізу наведених норм права висновується, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу І Положення № 402 з метою визначення придатності за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців та установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК.

При цьому до штатних ВЛК належать, зокрема, ВЛК регіону, до повноважень яких належить розгляд скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи. ВЛК регіону також мають право оглядати військовослужбовців, скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Водночас постанови регіональних ВЛК можуть бути оскаржені до Центральної ВЛК або до суду.

Разом з цим, відповідно до Положенням № 402 госпітальні та гарнізонні ВЛК не наділені повноваженнями змінювати своє рішення, проте, як визначено у підпункті 2.4.6 пункту 2.4 розділу І Положення № 402, рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Позивачка зверталась до 20 регіональної військово-лікарської комісії зі зверненням щодо перегляду причинного зв`язку захворювання, що призвело до смерті сержанта ОСОБА_2 .

09.01.2025 р. 20 регіональною військово-лікарською комісією було відмовлено в перегляді причинного зв`язку захворювання, що призвело до смерті сержанта ОСОБА_2 , адже згідно додатково наданих документів підстав для переогляду немає.

У разі незгоди із рішеннями госпітальні та гарнізонні ВЛК, особа має право звернутися до ВЛК вищого рівня із відповідною скаргою, а у разі незгоди із ВЛК вищого рівня - звернутися до Центральної ВЛК або до суду.

У справі, що розглядається, позивачка оскаржила рішення регіональної ВЛК шляхом подання 18.02.2025 р. скарги до Центральної ВЛК з проханням здійснити документальний перегляд та скасування рішення 20 регіональної військово-лікарської комісії від 26.04.2023 р. № 1695. Прийняти рішення та винести постанову, якою встановити причинний зв`язок захворювання сержанта ОСОБА_2 , яке стало причиною смерті, зазначивши формулювання «Захворювання, Так, пов`язані із захистом Батьківщини».

На обґрунтування скарги позивачка зазначила, що має бути встановлений правильний причинно-наслідковий зв`язок, а саме: «Захворювання, Так, пов`язане із захистом Батьківщини» оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 під час захисту територіальної цілісності України від російських окупаційних військ, а саме, під час виконання бойових завдань при безпосередній участі в заходах національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації проти України.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 309 від 12.10.2023 р. причиною смерті ОСОБА_2 зазначено гострий геморагічний панкреатит. Той факт, що до проходження військової служби ОСОБА_2 не звертався за медичною допомогою саме з діагнозом панкреатит, дає підстави вважати, що дане захворювання виникло саме під час проходження служби у військових частинах.

Своєю чергою, згідно з витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 23.03.2025 р. № 2025-032309850, ЦВЛК вказала, що за результатами розгляду надісланих медичних документів сержанта ОСОБА_2 повідомлено, що будь-яких інших документів, які б послужили підставою для відміни, скасування, чи прийняття іншої постанови щодо встановлення причинного зв`язку його захворювання та причин смерті до ЦВЛК не надано.

Пунктом 3.4 розділу 3 глави І Положення № 402 обумовлено, що у разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на повторний (контрольний) медичний огляд.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що орган, до якого направлена скарга, зобов`язаний об`єктивно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити громадянина про наслідки розгляду такої заяви.

Проаналізувавши витягу з протоколу Центральна ВЛК Збройних Сил України від 23.03.2025 р. №2025-0323-0850, суд зазначає, що він не містить жодної оцінки обґрунтувань викладених позивачкою у скарзі. Лише повідомлено позивачку, що оскаржуване рішення прийнято обґрунтовано і відсутні підстави для відміни, скасування чи прийняття іншої постанови щодо встановлення причинного зв`язку.

З вищенаведеного суд робить висновок, що Центральна ВЛК фактично відмовила позивачці в перегляді постанови 20-ї регіональної ВЛК, затвердженої протоколом засідання № 1695 від 26.04.2024 р. щодо причинно-наслідкового зв`язку захворювань сержанта ОСОБА_2 , та, як свідчать приписи пункту 3.4 розділу 3 Положення № 402, фактично визнавши скаргу позивача необґрунтованою.

Варто зазначити, що згідно з довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 14.12.2023 р. № 12903 сержант ОСОБА_3 у період з 05.05.2023 р. по 24.08.2023 р. брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Запорізькій області Пологівському районі поблизу населеного пункту с. Миролюбівка.

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 502 від 10.09.2023 р. сержант ОСОБА_3 24.08.2023 р. отримав множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення правої верхньої кінцівки та правої сідниці. Травмування/поранення отримане військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби при захисті Батьківщини, не пов`язане з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть КУ «ЗОБСМЕ» ЗОР № 309 від 12.10.2023 р. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у розташуванні В/Ч НОМЕР_3 у АДРЕСА_2 . Діагностована причина смерті - гострий геморагічний панкреатит, шок.

Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами частини першої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суб`єктом владних повноважень на підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Тож, Центральна ВЛК лише констатувала обґрунтованість рішення і відсутність підстав для відміни, скасування чи прийняття іншої постанови щодо встановлення причинного зв`язку правильність причинного зв`язку захворювань, вказаних у постанові регіональної ВЛК. При цьому, яким чином Центральна ВЛК дійшла саме такого висновку відповідач не обґрунтував.

Водночас Положенням № 402 передбачено, що перевірка рішення регіональної ВЛК на предмет того, чи дотримані всі умови та критерії, передбачені цим Положенням при проведенні медичного огляду військового, належить до функцій Центральної ВЛК.

Отже, у матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази щодо вжиття відповідачем, при розгляді документів померлого всіх дій з метою належного встановлення обставин та можливого причинного зв`язку з захворюванням, яке спричинило смерть, саме в період служби та/або початок захворювання яких був в період перебування позивача в лавах Збройних Сил України та безпосередньої його участі в бойових діях під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду належних доказів підтвердження вчинення всіх дій (повного дослідження обставин та всіх медичних документів обгрунтуванням їх врахуванням або ні, витребування для дослідження інших документів ) передбачених Положеннями №402, щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, якими спричинена смерть, із захистом Батьківщини, та не надав до суду доказів зворотного.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, що висловлені у постанові від 18.03.2021 у справі №280/4057/19, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення на відповідність вимогам частини 2статті 2 КАС України, суд встановив, що спірне рішення є необґрунтованим, оскільки відповідачем не визначено конкретних підстав прийнятого рішення у спірному рішенні не визначено, які саме фактичні підстави слугували його прийняттю.

Суд вертає увагу, що для прийняття рішення про відмову в перегляді та скасуванні рішення нижчестоящої ВЛК недостатньо лише самого посилання на відсутність підстав для такого скасування, рішення повинно містити опис фактичних підстав на яких воно базується. Оскаржене рішення, яке викладене в протоколі не містить відомостей з викладом аналізу наявності або відсутності причинно-наслідкового зв`язку отриманого позивачем захворювання із захистом Батьківщини, з обов`язковим посиланням на докази, які підтверджують ті чи інші обставини.

Невмотивованість рішення суб`єкта владних повноважень є підставою для його скасування.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16 квітня 2025 року по справі № 160/31586/23.

З`ясувавши характер спірних правовідносин сторін, характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд дійшов до висновку, що з огляду на визнання протиправною та скасування спірної постанови, належним способом захисту та відновлення прав позивача у даній справі буде зобов`язання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства Оборони України повторно розглянути скаргу з урахуванням вимог законодавства та висновків суду.

Враховуючи встановлені судом обставини, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд дійшов висновку про вмотивованість позовних вимог, викладених у позовній заяві, та наявність підстав для задоволення позову.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1211,20 грн.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 1211,20 грн. підлягає стягненню з Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України за рахунок бюджетних асигнувань.

Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з перебуванням судді Коренева А.О. у щорічній відпустці, судове рішення по справі ухвалене - 05.08.2025 року.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 133, 139, 243-246, 250, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства Оборони України () викладену у ВИТЯГІ з протоколу засідання від 23.03.2025р. № 2025-0323-0850 в частині відмови в перегляді причинно-наслідкового зв`язку захворювання ОСОБА_2 за результатами постанови 20 регіональної військово - лікарської комісії від 26.04.2023р. оформлену протоколом № 1695 від 26.04.2024р. як - ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯАЗАНА З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.

Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України Міністерства Оборони України () повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) від 18.02.2025р. на постанову 20 регіональної військово - лікарської комісії від 26.04.2023р. оформлену протоколом № 1695 від 26.04.2024р., з урахуванням висновків суду у даній справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України Міністерства оборони України () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев