Справа № 280/6557/25
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

04 серпня 2025 року Справа № 280/6557/25 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Конишева О.В., перевіривши матеріали

позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70420, Запорізька обл., Запорізький р-н., с. Долинське, вул. Шкільна, 5-А, )

третя особа: Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області (69089, м. Запоріжжя, вул. Абрагама Коопа, буд. 8, )

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

29.07.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (далі - відповідач), третя особа: Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області, в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності» № 5 від 17.09.2024.

Крім того, просить поновити пропущений строк звернення до суду.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст. 161 КАС України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зокрема, відповідно до приписів п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову не майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою підприємцем- 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 3 ст. 4 ЗУ Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" встановлено на 2025 рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в місячному розмірі з 01.01.2025 3028,00 грн.

Таким чином, позивачу за звернення до суду з вищевказаною позовної заявою належало сплатити судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

При цьому, до позовної заяви додано платіжну інструкцію від 18.06.2025 №233 на суму 3028,00 грн.

Проте, судом встановлено, що сума судового збору за вказаним документом не зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України у межах даної адміністративної справи, так як за вказаним платіжним документом судовий збір зараховано в межах іншої адміністративної справи, а саме №280/5163/25.

Отже, вказаний фіскальний чек позивачем вже було надано до Запорізького окружного адміністративного суду разом із іншою позовною заявою, що виключає можливість її врахування як доказу сплати судового збору у даній адміністративній справі.

Суд також зазначає, що Законом України Про судовий збір не передбачено можливості зарахування коштів, сплачених у якості судового збору по справі, що не поверталися із відповідного бюджету після сплати банком, як таких, що надають право на розгляд повторно заявлених позовних вимог цього ж позивача, але уже по іншій справі.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 30.09.2019 року у справі №809/1092/18.

Таким чином, позивачу необхідно надати докази сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

При цьому, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Позивач заявляє про порушення свого права відповідачем у зв`язку із винесенням оскаржуваного рішення від 17.09.2024, водночас позов подано до суду 29.07.2025 (документ сформовано в системі «Електронний суд»).

При цьому, з доданих до матеріалів справи доказів вбачається, що позивач звертався до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності» № 5 від 17.09.2024 (справа №280/10349/24), тобто у цій справі є один і той самий предмет спору.

Наведене дозволяє дійти висновку, що позивач був обізнаний про спірне рішення та оскаржив його до суду, проте, як він зазначає, з інших підстав.

Водночас, факт попереднього оскарження спірного рішення з інших підстав не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду для заявлення позову у тих самих правовідносинах, хоча і з покликанням на відмінні обставини.

Крім того, КАС України передбачає інститут перегляду судового рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, у тому числі, якщо існують істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (стаття 361 КАС України).

Отже, позивачем пропущений процесуальний строк звернення до суду з цим позовом.

Дослідивши обставини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом та враховуючи викладені у позові пояснення, суд вважає зазначену позивачем підставу не поважною та надає час на обґрунтування інших причин пропуску строку звернення до суду, із наданням відповідних доказів.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Такі обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам КАС України, а тому, згідно з ч.1 ст.169 КАС України, вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169, 171, 241, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до адміністративного суду з цим позовом.

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70420, Запорізька обл., Запорізький р-н., с. Долинське, вул. Шкільна, 5-А, ), третя особа: Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області (69089, м. Запоріжжя, вул. Абрагама Коопа, буд. 8, )- залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду:

доказів сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн, оформленого відповідно до вимог законодавства;

обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Суддя О.В.Конишева