Справа № 489/3771/25
Суддя: Микульшина Г. А.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/3771/25
Провадження № 2-а/489/112/25
РІШЕННЯ

Іменем України

04 серпня 2025 року м. Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Микульшиної Г.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною і скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив

В травні 2025 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Зеленську А.П. із застосуванням системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Миколаївській області (далі УПП в Миколаївській області) про визнання протиправною і скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4466635 від 10.04.2025.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 10.04.2025 інспектором УПП в Миколаївській області відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4466635 від 10.04.2025. Відповідно до винесеної постанови позивач визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 10.04.2025 о 10:32 год. в с. Коблево траса М14 57 км керував ТЗ без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач переконаний, що постанова є протиправною, відсутні будь-які докази його вини, тому постанова підлягає скасуванню. Зокрема зазначив, що постанову складено без участі особи, відносно якої вона розглядається; постанова містить недостовірні дані щодо місця проживання ОСОБА_1 ; у постанові відсутнє посилання на порушення водієм пункту ПДР України; постанова винесена без доказів.

Посилаючись на вищевикладені обставини, ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення правил безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4466635 від 10.04.2025.

Згідно ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 20.05.2025 позов залишено без руху, а ухвалою від 19.06.205 після усунення недоліків позову, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

24.06.2025 на адресу суду від представника відповідача Палієнко Д.Т. Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що оскаржувану постанову винесено у повній відповідності до вимог діючого законодавства. Факт вчинення правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення та відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, на якому зафіксовано причину зупинку ТЗ під керуванням ОСОБА_1 на посту, виявлено правопорушення, зафіксовано факт намагання зачитати позивачу його права перед складенням постанови, факт з`ясування адреси проживання позивача, сам процес складення постанови. Проте позивач поводив себе зухвало при складенні постанови, самовільно покинув місце правопорушення, не дочекавшись складення постанови.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4466635 від 10.04.2025 вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом RENAULT KOLEOS, номерний знак НОМЕР_1 , 10.04.2025о 10:32 год. в с. Коблево траса М14 57 км, керував ТЗ без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п. 2.1. ПДР (видно на нечіткій копії оригіналу постанови, що долучена самим позивачем до позову в графі 6 «дата та суть правопорушення»), чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вказане адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, внаслідок чого на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно частини 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до ЗУ «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. ґ) п. 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат "Зелена картка" (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із долученого до відзиву відеозапису з відеореєстратора працівника поліції, що міститься в електронному вигляді в програмі Д-3 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом RENAULT KOLEOS, номерний знак НОМЕР_1 , 10.04.2025о 10:32 год. в с. Коблево траса М14 57 км, без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ або страхового сертифікату "Зелена картка". ОСОБА_1 зміг показати працівникам поліції при перевірці документи на автомобіль, який зареєстрований як ввезений в Україну волонтерською (благодійною) організацією не за позивачем. Проте при керуванні таким автомобілем позивач відсутності страхового полісу чи «зеленої карти» дійсно не заперечує. На неодноразові питання працівника поліції щодо квартири (повної адреси) його реєстрації позивач уходить від відповіді та неодноразово каже: «Зачекайте», комусь телефонує, а потім і зовсім покидає місце вчинення правопорушення, не дочекавшись складення постанови. Наполягає, що є військовим та не повинен мати страхового полічу чи зеленої карти, оскільки це є не його автомобіль.

За такого посилання позивача у позовній заяві на вказані порушення при складенні постанови не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наданими суду доказами (відеозаписом) та обумовлені поведінкою самого позивача. Посилання представника позивача на невказівку в оскаржуваній постанові пункту ПДР України, який порушив позивач, теж не підтверджені самою копією оригіналу постанови, що долучена самим позивачем до позову, де в графі 6 «дата та суть правопорушення» зокрема зазначено, що ним порушено п. 2.1. ПДР України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У цьому контексті суд звертає увагу, що гарантованому у ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язку доказування суб`єктом владних повноважень правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності кореспондують вимоги ч. 1 ст. 77 КАС України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із частиною першою ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, які ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, дослідивши надані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що надані докази підтверджують висновки працівника патрульної поліції щодо обставин справи, в діях позивача наявний склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 126 КУпАП, за порушення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наявність в матеріалах справи доказів, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, що відповідає п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України.

У відповідності до ст. 139 КАС України, оскільки в задоволенні позову відмовлено - судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною і скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 4;

відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області, адреса: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1;

Повний текст рішення складено 04.08.2025.

Суддя Г.А. Микульшина