Справа № 346/3883/25
Суддя: Махно Н. В.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/3883/25
Провадження № 2-а/346/127/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: Махно Н.В.

з участю: секретаря: Гломби А.В.

розглянувши заяву судді Махно Н.В. про самовідвід в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопрушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 31.07.2025 року, головуючим суддею визначено суддю Коломийського міськрайонного суду Махно Н.В. Суддя Махно Н.В. подала заяву про самовідвід, яку мотивувала наступним. Пунктом 1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий, об`єктивний та публічний розгляд його справи безстороннім судом. Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності. Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011(2) зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушенням». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. Так, частиною 1 статті 34 КПК України, визначено вичерпний перелік підстав для передачі справи з одного суду до іншого, а саме кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження. Отже, п.3 ч.1 ст.34 КПК України передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження. Позивач ОСОБА_1 на даний час працює в Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області. Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо гарантій справедливого розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та практики Європейського Суду з прав людини, сторони мають право на судовий процес із достатньою впевненістю в безсторонності суду, який вирішує його справу, забезпечує не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається, де суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. Статтею 15 Кодексу суддівської етики встановлено, що суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом. У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. З метою виключення будь-якого сумніву щодо об`єктивного, неупередженого розгляду справи заявлено самовідвід по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопрушення.

Суд, дослідивши письмові матеріали, доходить наступного висновку.

Згідно з п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо гарантій справедливого розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та практики Європейського Суду з прав людини, сторони мають право на судовий процес із достатньою впевненістю в безсторонності суду, який вирішує його справу, забезпечує не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається, де суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики встановлено, що суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Пунктом 1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий, об`єктивний та публічний розгляд його справи безстороннім судом. Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011(2) зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушенням». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

П.3 ч.1 ст.34 КПК України передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження.

Позивач ОСОБА_1 на даний час працює в Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області. З метою виключення будь-якого сумніву щодо об`єктивного, неупередженого розгляду справи заявлено самовідвід по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопрушення.

Згідно ч.2 ст.1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Статтями 36, 37 КАС України передбачено чіткий та виключний перелік підстав з яких може бути заявлено самовідвід, відвід судді.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.1 ст.39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частинами 1 - 3 ст.40 КАС України встановлено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, №86).

Тобто, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Наявність безсторонності відповідно до п.l cт.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється». Важливим питанням є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду (Білуха проти України, 2006).

Так, кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Micallefv.Malta (Мікалефф проти Мальти) / ВП), § 98).

Враховуючи викладене, обставини, зазначені в заяві про самовідвід судді Махно Н.В., свідчать про неможливість прийняття до свого провадження та розгляду справи в такому складі суду, мотиви заявлення самовідводу мають об`єктивне підґрунтя та відповідають положенням ст.36 КАС України.

З метою забезпечення високого рівня довіри громадян до суду та усунення в подальшому обставин, які б могли вплинути на об`єктивний розгляд справи і недопущення недовіри до правосуддя, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід судді, тому заяву про самовідвід слід задовольнити, та слід відвести суддю Махно Н.В. від розгляду адміністративної справи, а матеріали справи слід передати до відділу документального забезпечення з розгляду справ Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, з метою здійснення автоматизованого перерозподілу для визначення складу суду у відповідності до вимог КАС України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-41, ч.4 ст.229, 241-242 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід головуючого судді Махно Наталії Володимирівни, - задовольнити.

Відвести суддю Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Махно Н.В. від розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопрушення,.

Матеріали адміністративної справи №346/3883/25, за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопрушення, - передати до відділу документального забезпечення з розгляду справ Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, з метою здійснення автоматизованого перерозподілу для визначення складу суду у відповідності до вимог КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя: Махно Н. В.