Справа № 420/14203/25
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, щодо призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 , відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 08.04.2024, а не з дня виникнення права 27.08.2023, згідно листа від 21.04.2025 № 1500-0220-8/80047; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити призначення та виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 , відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 27.08.2023 з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію по втраті годувальника, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На підставі заяви від липня 2024, пенсія по втраті годувальника ОСОБА_1 , згідно Закону № 2262-ХІІ, була призначена з 08.04.2024, з доплатою за період з 08.04.2024 по 30.09.2024 на підставі подання ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно ст. 50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата пенсії за минулий час призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією. З метою досудового врегулювання справи та виплати пенсії у визначені строки, 15.04.2025 до управління було направлено запит, щодо виплати пенсії ОСОБА_1 за минулий час. Однак, листом управління від 21.04.2025 № 1500-0220-8/80047 було повідомлено, що призначення та виплата пенсії ОСОБА_1 була проведена лише з 08.04.2024. Такі дії управління є протиправними та порушують конституційні та соціальні права позивача.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

28.05.2025 до суду від ГУ ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зазначивши, що позивачу призначена пенсія в разі втрати годувальника з 08.04.2024, відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262 Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Виплата пенсії почалась з жовтня 2024 з доплатою за період з 08.04.2024 по 30.09.2024. Днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом). Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, уповноважений орган (структурний підрозділ) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і направляє до органу, що призначає пенсії. Відповідно до заяви про призначення пенсії в разі втрати годувальника та доданих до неї документів, Головним управлінням Позивачу призначена пенсія з 08.04.2024.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси від 30 вересня 2004 року, актовий запис про народження № 1386.

Батьками дитини у свідоцтві про народження зазначено: батько - ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 11 грудня 2015 року, відомості про батька в актовий запис № 1386 про народження ОСОБА_1 записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено відповідний актовий запис № 8562 від 2 вересня 2023 року.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 06.03.2024 по справі № 521/23242/23 встановлено факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; платника податків НОМЕР_3 ; внесено до актового запису № 1386 від 30 вересня 2004 року, виконаного Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , інформацію про батька, зазначивши в графі батько: « ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України.

Згідно витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії 18 регіональної військово-лікарської комісії (Протокол № 1418 від 25 березня 2024 року) травма матроса ОСОБА_4 , яка призвела до смерті та причина смерті пов`язані із захистом Батьківщини.

Довідкою військової частини НОМЕР_4 № 41/2670 від 12.02.2024, яка видана ОСОБА_5 , підтверджується безпосередня участь ОСОБА_4 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію по втраті годувальника, яка призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

На підставі заяви від липня 2024, пенсія по втраті годувальника ОСОБА_1 , згідно Закону № 2262-ХІІ, була призначена з 08.04.2024, з доплатою за період з 08.04.2024 по 30.09.2024 на підставі подання ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ТЦК та СП).

З метою досудового врегулювання справи та виплати пенсії у визначені строки, 15.04.2025 до управління було направлено запит, щодо виплати пенсії ОСОБА_1 за минулий час.

Однак, листом ГУ ПФУ в Одеській області від 21.04.2025 № 1500-0220-8/80047 було повідомлено, що призначення та виплата пенсії ОСОБА_1 була проведена лише з 08.04.2024.

Позивач, зважаючи на те, що такі дії управління є протиправними та порушують конституційні та соціальні права позивача, звернулася до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначені та врегульовані Законом №2262-ХІІ.

Частиною 1 статті 1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону №2262-ХІІ члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Згідно частин другої, третьої статті 50 Закону №2262-ХІІ членам сімей осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та пенсіонерів з їх числа, які набули право на пенсію після смерті годувальника, - з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника, - з дня звернення за пенсією. Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, за п.10 якого закріплено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя забезпечують оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, звільненим з військової служби, та пенсій в разі втрати годувальника членам сімей померлих військовослужбовців (крім військовослужбовців базової військової служби) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та визначення розміру грошового забезпечення, що враховується під час обчислення та перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби (крім військовослужбовців базової військової служби).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до п.11 розділу І Порядку №3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).

Аналізуючи вищевказане, можна зазначити, що відповідно до статті 50 Закону України №2262-XII, члену сім`ї особи з числа військовослужбовців, який набув право на призначення пенсії у разі втрати годувальника, пенсія призначається з дня виникнення права на пенсію.

За обставин розглядуваного спору відповідачем не заперечується той факт, що ОСОБА_2 є членом сім`ї особи з числа військовослужбовців та має право на призначення та виплату пенсії у разі втрати годувальника, право на яку набувається з дня, що настає за днем смерті годувальника (в даному випадку 27.08.2023).

Разом з тим, позивачці пенсія виплачена не з дня виникнення права на пенсію 27.08.2023, а з 08.04.2024, що ГУ ПФУ в Одеській області жодним чином не обґрунтовується ні в листі-відповіді позивачці, ні у відзиві на адміністративний позов по цій справі. Відповідачем лише констатується факт призначення та виплати пенсії по втраті годувальника з 08.04.2024, не зважаючи на день виникнення права на пенсію 27.08.2023 (смерть батька позивачки настала ІНФОРМАЦІЯ_6 внаслідок травми, яка пов`язана із захистом Батьківщини).

За приписам п.3 ч.1 ст.45 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника, що також узгоджується із ст. 50 Закону України №2262-XII.

Враховуючи викладене, пенсію у разі втрати годувальника ОСОБА_1 протиправно призначено з 08.04.2024, замість передбаченої підстави згідно законодавства, а саме з дня виникнення права на таку пенсію - 27.08.2023, що не відповідає приписам статті 50 Закону України № 2262-XІІ.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо призначення пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 , відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 08.04.2024, а не з дня виникнення права 27.08.2023, згідно листа від 21.04.2025 № 1500-0220-8/80047.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити призначення та виплату пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 , відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 27.08.2023 з урахуванням проведених виплат.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк