Справа № 332/3983/25
Суддя: Яцун О. С.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3983/25
Провадження № 2-а/332/57/25
Рішення

Іменем України

04 серпня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

секретаря: Дубачової А.А.,

за участю:

представника позивача: Бордюг О.О.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом Заводського відділу у місті Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина російської федерації ОСОБА_1 ,

Встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина російської федерації ОСОБА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що 04.08.2025 Заводським відділом у місті Запоріжжі УДМС у Запорізькій області здійснено перевірку законності перебування на території України громадянина російської федерації ОСОБА_1 . Встановлено, що громадянин рф ОСОБА_1 прибув на територію України 22.09.2016 через КПП «Гоптівка» по паспортному документу громадянина російської федерації НОМЕР_1 , виданому 03.06.2016 УФМС 589, терміном дії до 03.06.2021, у приватних справах. З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що він проживає на території України без документів на право проживання, оскільки через свою недбалість, незнання законодавства та важке матеріальне становище не звертався до Державної міграційної служб з питання легалізації свого становища. Після закінчення строку дії паспорта громадянина російської федерації для виїзду за кордон до Посольства російської федерації з питання оформлення нового паспорта чи довідки на повернення до батьківщини не звертався. Дозволений строк перебування на території України у громадянина рф ОСОБА_1 закінчився 20.12.2016. З 21.12.2016 ОСОБА_1 перебуває на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни після закінчення встановленого терміну перебування в Україні. 24.02.2025 Управлінням СБ України в Запорізькій області за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, у відношенні громадянина рф ОСОБА_1 було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, із зобов`язанням його покинути територію України у термін до 09.03.2025. На теперішній час рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянином рф ОСОБА_1 не виконане, територію України у визначений у рішенні строк не залишив, продовжує надалі порушувати законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та перебувати у статусі нелегального мігранта. На думку ініціатора позову достатньо підстав для затримання громадянина рф ОСОБА_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що з позовом ознайомлений, обставини зазначені у позові підтверджує та визнає.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 04.08.2025 Заводським відділом у місті Запоріжжі УДМС у Запорізькій області здійснено перевірку законності перебування на території України громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено, що громадянин рф ОСОБА_1 прибув на територію України 22.09.2016 через КПП «Гоптівка» по паспортному документу громадянина російської федерації НОМЕР_1 , виданому 03.06.2016 УФМС 589, терміном дії до 03.06.2021, у приватних справах.

З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що він проживає на території України без документів на право проживання, оскільки через свою недбалість, незнання законодавства та важке матеріальне становище не звертався до Державної міграційної служб з питання легалізації свого становища. Після закінчення строку дії паспорта громадянина російської федерації для виїзду за кордон до Посольства російської федерації з питання оформлення нового паспорта чи довідки на повернення до батьківщини не звертався.

Заводським відділом у м. Запоріжжі УДМС у Запорізькій області стосовно громадянина рф ОСОБА_1 проведено перевірку за наступними обліками:

- за обліками УДМС у Запорізькій області, з використанням бази даних відомчої інформаційної системи ДМС, за результатами ОСОБА_1 посвідками на тимчасове або постійне проживання в Україні, паспортом громадянина України не документувався.

Наявна інформація про притягнення 27.12.2024 ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 cт. 203 КУпАП, а саме за перевищення строку перебування в України більш як на 30 днів. Адміністративне стягнення ОСОБА_1 виконано, штраф сплачено;

- за обліками інтегрованої міжвідомчої інформаційно-комунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан»), за результатами відсутня інформація про перетинання державного кордону України громадянином ОСОБА_1 в період з 08.11.2017 до теперішнього часу;

- за обліками Єдиного реєстру боржників, за результатами відсутня інформація про майнові зобов`язання іноземця перед державою.

Приписами ст. 9 Закону № 3773-VІ передбачено, що строк перебування іноземців та осіб без громадянства встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Пунктом 1 Наказу МВС України від 20.07.2015 № 884 «Про затвердження Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду» (далі Наказ № 884) передбачено, що громадяни держав з безвізовим порядком в`їзду можуть тимчасово перебувати на території України не більше ніж 90 днів протягом 180 днів, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Дозволений строк перебування на території України у громадянина рф ОСОБА_1 закінчився 20.12.2016. З 21.12.2016 ОСОБА_1 перебуває на території України незаконно, ухиляється від виїзду з України до країни походження або третьої країни після закінчення встановленого терміну перебування в Україні.

24.02.2025 УСБ України в Запорізькій області за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, у відношенні громадянина рф ОСОБА_1 прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, із зобов`язанням його покинути територію України у термін до 09.03.2025.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону №3773-VІ, іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

На теперішній час рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянином рф ОСОБА_1 не виконане, територію України у визначений у рішенні строк не залишив, продовжує надалі порушувати законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та перебувати у статусі нелегального мігранта.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону № 3773-VІ, рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни може бути оскаржено до суду. Інформація про оскарження ОСОБА_1 рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, прийнятого Управлінням СБ України в Запорізькій області відсутня.

Впродовж тимчасового перебування на території України, ОСОБА_1 за межі України не виїжджав, до ДМС із заявами щодо легалізації свого проживання в Україні, продовження строку перебування на території країни не звертався. Законні підстави для подальшого перебування в Україні у іноземця відсутні.

Законодавство України зобов`язує іноземців та осіб без громадянства неухильно додержуватися Конституції та законів України.

Частиною 1 ст. 30 закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянство» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Іноземцям та особам без громадянства, зазначеним у цій статті, забороняється подальший в`їзд в Україну строком на п`ять років. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня прийняття такого рішення та додається до строку заборони в`їзду в Україну, який особа мала до цього.

Громадянин ОСОБА_1 не виконав рішення УСБ України в Запорізькій області від 24.02.2025 про його примусове повернення до країни походження або третьої країни, тривалий час проживає в Україні без належних на те законних підстав, відсутні документи на право проживання в Україні. Він не може бути офіційно працевлаштований, та мати законного, постійного джерела доходів згідно чинного законодавства, не зможе забезпечувати власні потреби, через що, з метою отримання грошових коштів, може вчиняти злочини проти власності, чим завдати істотної шкоди охоронюваним інтересам держави та окремих громадян.

Частиною 1 ст. 31 Закону № 3773-VІ зазначено, що іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

ОСОБА_1 не надав доказів, які підтверджували б обставини, настання яких передбачає застосування положень ч. 1 ст. 31 Закону № 3773-VІ, отже не має жодної з обставин, на підставі яких, відповідно до вказаної статті він не може бути примусово видворений за межі України.

На підставі вищевикладеного, за невиконання у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення УСБ у Запорізькій області від 24.02.2025, Заводським відділом у місті Запоріжжі УДМС у Запорізькій області прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина рф ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону № 3773-VІ, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.,

Частиною 4 ст. 30 Закону № 3773-VІ, передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Зважаючи що відповідач порушує міграційне та адміністративне законодавство України, самостійно не вживає заходів щодо повернення в країну громадянської належності, не має документа, що дає право на виїзд з України, існує ймовірність що ОСОБА_1 перешкоджатиме проведенню процедури примусового видворення.

Як зазначає Верховний Суд у справі № 585/2811/19 від 27.02.2020, правовий аналіз норм матеріального та процесуального права щодо вирішення питання затримання іноземця або особи без громадянства стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, дає Суду право дійти висновку, що за наявності певних перелічених у цих нормах умов, існує правова можливість здійснити таке затримання як з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України, так і лише для забезпечення видворення за межі території України, як досягнення самостійної мети без необхідності ідентифікації.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 242, 243, 246, 255, 289 КАС України, суд,

Вирішив:

Позов Заводського відділу у місті Запоріжжі Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина російської федерації ОСОБА_1 задовольнити.

Затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та помістити його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, з метою його ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, терміном на шість місяців.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України допустити негайне виконання рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Оскарження рішення не зупиняє йогонегайного виконання.

Повний текст рішення складений 04.08.2025.

Суддя О.С. Яцун