Справа № 300/6531/24
Суддя: Микитин Н.М.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" серпня 2025 р. справа № 300/6531/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Галицького районного суду Івано-Франківської області до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
та за об`єднаною позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , треті особи: Державна судова адміністрація України, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, суд, -
ВСТАНОВИВ:
Галицький районний суд Івано-Франківської області (надалі, також позивач 1), звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі, також відповідач 1), військової частини НОМЕР_1 (надалі, також відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 (надалі, також ОСОБА_1 ) про визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №198 від 22.08.2024 в частині призову на військову службу мобілізації ОСОБА_1 , зобов`язання військову частину НОМЕР_1 ухвалити рішення про звільнення ОСОБА_1 від проходження військової служби.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 працює у Галицькому районному суді Івано-Франківської області на посаді державної служби головним спеціалістом з інформаційних технологій. З метою здійснення процедури бронювання працівника - військовозобов`язаного ОСОБА_1 , що є необхідним для забезпечення функціонування Галицького районного суду Івано-Франківської області та інших органів судової влади України, позивачем 1 20.08.2024 скеровано повідомлення як до ІНФОРМАЦІЯ_2 так і за місцем військового обліку - відповідачу ІНФОРМАЦІЯ_3 з проханням до другого адресата забезпечити видачу військовозобов`язаному ОСОБА_1 військово-облікового документа. Завершивши процедуру проходження медичного огляду ОСОБА_1 22.08.2024 прибув до відповідача 1 для отримання військово-облікового документу, який йому не видавався, а працівник протиправно утримується у приміщенні ТЦК, про що було подано скаргу в порядку статті 206 КПК України. З ухвали Калуського міськрайонного суду від 22.08.2024, постановленої за результатами розгляду скарги, позивачу 1 стало відомо про наявність повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 де вказано, що доставити ОСОБА_1 до суду неможливо, оскільки відповідно до наказу № 198 від 22 серпня 2024 року останній призваний на військову службу по мобілізації до військової частини НОМЕР_2 . Однак, на думку позивача 1, наказ № 198 від 22.08.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким ОСОБА_1 призваний на військову службу по мобілізації є протиправним, та таким, що нівелює положення законодавства в частині мети та порядку бронювання працівників, як наслідок порушує права та інтереси держави, Галицького районного суду Івано-Франківської області в частині забезпечення функціонування суду та інших органів судової влади України. З наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.09.2024 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам, визначеним статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку.
У зв`язку із усуненням позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку, визначеному статтею 262 КАС України.
Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.09.2024 по справі № 300/7094/24, цю справу (№300/6531/24) об`єднано із справою № 300/7094/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , треті особи: Державна судова адміністрація України, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії в одне провадження, присвоївши їм № 300/6531/24.
Так, 17.09.2024 ОСОБА_1 (надалі, також ОСОБА_1 позивач 2), звернувся до Івано-Франківського окружного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі, також відповідач 1), військової частини НОМЕР_1 (надалі, також відповідач 2), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державна судова адміністрація України, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №198 від 22.08.2024 в частині призову на військову службу мобілізації ОСОБА_1 , зобов`язання військову частину НОМЕР_1 ухвалити рішення про звільнення ОСОБА_1 від проходження військової служби.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , який працює у Галицькому районному суді Івано-Франківської області на посаді державної служби головним спеціалістом з інформаційних технологій протиправно мобілізовано відповідачами під час проходження ним процедури бронювання. Також, позивач 2 посилався на обгрунтування первинного позову у справі № 300/6531/24, та вказував на протиправність наказу № 198 від 22.08.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким його призвано на військову службу по мобілізації, оскільки такий нівелює положення законодавства в частині мети та порядку бронювання працівників, як наслідок порушує права та інтереси держави, Галицького районного суду Івано-Франківської області в частині забезпечення функціонування суду та інших органів судової влади України. З наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач 1 скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 21.10.2024 та міститься в матеріалах справи. Щодо заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, вказавши, що ОСОБА_1 прибув 21.08.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_1 для оформлення військово-облікового документа встановленого зразка. Посадовими особами при уточненні військово-облікових даних був скерований для проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби. Згідно довідки військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 від 21.08.2024 №170/3/3484 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби по графі II Розкладу хвороб наказу Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року за № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» (із змінами). Таким чином, солдат запасу ОСОБА_1 , 1991 року народження, будучи придатним до військової служби, немаючий підстав для звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, був призначений в команду для відправки до військової частини НОМЕР_1 . Так, згідно наказу від 22.08.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №198 призваний на військову службу під час мобілізації та відправлений на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_1 ), а в подальшому до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). При цьому, на момент виникнення спірних правовідносин ОСОБА_1 перебував у статусі військовозобов`язаного та підлягав призову на військову службу під час мобілізації. Вважає, що порушень в діях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 не вбачається. В зв`язку із наведеним просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.
Представником відповідача 2 подано 21.10.2024 на адресу суду відзив на позовну заяву, згідно якого зазначено, що витяг, засвідчений підписом керівника та скріплений печаткою (у разі її наявності) відповідного органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи чи організації, є документом, що підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки. Разом з тим, до матеріалів справи не було долучено відповідного витягу про бронювання військовозобов`язаного, що підтверджує надання ОСОБА_1 відстрочки, у зв`язку з цим відсутні підстави вважати, що мобілізація ОСОБА_1 була протиправною. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що стосуються підстав для звільнення з військової служби ОСОБА_1 , так як останній з рапортами про звільнення з військової служби до військової частини НОМЕР_1 не звертався, а тому такі вимоги є передчасними. При цьому, обраний спосіб захисту позивачами прав не є ефективним, оскільки в такому випадку буде мати місце втручання адміністративного суду в дискреційні повноваження щодо прийняття рішення про звільнення військовослужбовця. Також, представник відповідача 2 звертає увагу, що Галицький районний суд Івано-Франківської області належним чином не обґрунтував чим саме оскаржувані накази відповідача 1 та відповідача 2 порушило його права, свободи або законні інтереси. Крім того позивач 1 не є представником позивача 2, оскільки не входить до кола суб`єктів встановлених статтями 55-57 КАС України. В зв`язку із наведеним просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.
23.10.2024 на адресу суду від представника Галицького районного суду Івано-Франківської області, надійшла відповідь на відзив військової частини НОМЕР_1 , згідно якої зазначено, що у спірних правовідносинах підлягає застосуванню Порядок бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами та організаціями на період мобілізації та на воєнний стан, затвердженим постановою КМ України № 45 від 04 лютого 2015 року в редакції постанови №12 від 11 січня 2018 року включно зі змінами внесеними постановою КМ України № 674 від 07 червня 2024 року. Доводи Військової частини НОМЕР_1 щодо бронювання ОСОБА_1 ґрунтуються на помилковому застосуванні норми матеріального права. Так, Порядок 2 не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах. Крім того, представник Галицького районного суду Івано-Франківської області звертає увагу, що вимога до військової частини НОМЕР_1 є похідною і залежною від рішення в частині первинної вимоги, та не є самостійною.
01.11.2024 на адресу суду від представника Галицького районного суду Івано-Франківської області, надійшла відповідь на відзив ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якої зазначено, що оскаржуваним наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 знівельовано положення законодавства в частині мети та порядку бронювання працівників та порушено права та інтереси держави, Галицького районного суду Івано-Франківської області в частині забезпечення функціонування суду та інших органів судової влади України.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 клопотання Галицького районного суду Івано-Франківської області від 25.10.2024 про залучення співвідповідача - задоволено. Залучено до участі у справі № 300/6531/24 як співвідповідача Військову частину НОМЕР_3 та розпочато розгляд справи спочатку.
Військова частина НОМЕР_3 копію ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 отримала 18.11.2024, шляхом надсилання в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.156).
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечують проти позову, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно паспорту серії НОМЕР_4 , є громадянином України (а.с.8-9).
Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_5 позивач має ВОС 074А, категорія 2 та перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у відповідача-1 (а.с.13-18).
Згідно наказу від 29.07.2024 №02-03/43, ОСОБА_1 призначено на вакантну посаду головного спеціаліста (з інформаційних технологій) Галицького районного суду Івано-Франківської області на умовах строкового договору з 30 липня 2024 року (до часу припинення чи скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців з дня його припинення чи скасування) з посадовим окладом згідно штатного розпису та встановлено випробування строком на два місяці. Граничний строк перебування ОСОБА_1 , на посаді головного спеціаліста (з інформаційних технологій) Галицького районного суду Івано-Франківської області на яку його призначено у період воєнного стану, становить не більше 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану (а.с.7).
Галицьким районним судом Івано-Франківської області 20.08.2024 скеровано повідомлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 з проханням до адресата забезпечити видачу військовозобов`язаному ОСОБА_1 військово-облікового документа встановленого зразка (а.с.11).
Відповідно до наказу № 198 від 22.08.2024 ОСОБА_1 призваний на військову службу по мобілізації до військової частини НОМЕР_1 (а.с.104).
Вважаючи протиправним наказ №198 від 22.08.2024 в частині призову на військову службу по мобілізації ОСОБА_1 , позивачі звернулися до суду з відповідними позовними вимогами.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд, при вирішенні даної справи, керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин).
Статтею 1 Закону №2232-XII визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частини 2 статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Частиною 1 статті 2 Закону №2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
В силу вимог частини 6 статті 2 цього Закону №2232-XII одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 14 статті 2 Закону №2232-XII).
Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VІІІ (далі - Закон №389-VІІІ) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Аналогічне визначення воєнного стану міститься і у статті 1 Закону України "Про оборону України" від 06.12.1991 №1932-XII (далі - Закон №1932-XII, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин).
Також, статтею 1 Закону №1932-XII передбачено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває по теперішній час.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.
Відповідно до вимог статей 20, 22 Закону №2232-XII на військову службу за призовом під час мобілізації приймаються громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років (для вищого офіцерського складу до 65 років).
Так, правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні встановлює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин), який визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Абзацом 4 статті 1 Закону №3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини 3 статті 3 Закону №3543-XII зміст мобілізаційної підготовки становить, зокрема, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; підготовка та накопичення військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами воєнного часу.
Органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, відповідно до пункту 1 Положення "Про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), є територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з абз.2, 3 п.1 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
За змістом п.8 Положення №154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Відповідно до абз.9 п.11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
За приписами п.15 Положення №154 керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний, серед іншого, організовувати проведення перевірок готовності підприємств до оповіщення та забезпечення явки громадян, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації та у воєнний час, на пункти збору або у військові частини, перевірок стану бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і виконання військово-транспортного обов`язку.
Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені статтею 22 Закону №3543-XII.
Згідно приписів частини 1 статті 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані, серед іншого, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (частина 5 статті 22 Закону №3543-XII).
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
За приписами пункту 2 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (надалі по тексту також - Збройні Сили та інші військові формування).
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» та цим Порядком.
При цьому, статтею 23 Закону №3543-ХІІ встановлено вичерпний перелік осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації та перелік осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку.
Відповідно до статті 24 Закону №3543-ХІІ бронювання військовозобов`язаних, які перебувають у запасі, здійснюється в мирний та у воєнний час з метою забезпечення функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ і організацій в особливий період.
Згідно з частини 1 статті 25 Закону №3543-ХІІ бронюванню підлягають військовозобов`язані, які працюють або проходять службу:
1) в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування на посадах:
державної служби категорії "А", голів обласних, районних, районних у місті (у разі створення) рад, сільських, селищних, міських голів - усі військовозобов`язані;
державної служби категорій "Б", "В", в органах місцевого самоврядування - не більше 50 відсотків кількості військовозобов`язаних цих категорій у зазначених органах;
2) в органах державної влади, інших державних органах, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України, Державному бюро розслідувань, органах прокуратури, Бюро економічної безпеки України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній кримінально-виконавчій службі України, Службі судової охорони, в судах, установах системи правосуддя та органах досудового розслідування (крім військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цієї частини), а також на штатних посадах патронатних служб державних органів, юрисдикція яких поширюється на всю територію України.
За змістом частини 2 цієї статті порядок та організація бронювання, критерії, перелік посад і професій, а також обсяги бронювання військовозобов`язаних визначаються цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, прийнятими на його виконання.
Відповідно до частини 3 статті 25 Закону №3543-ХІІ органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, що здійснюють бронювання військовозобов`язаних, зобов`язані оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаних, які заброньовані у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, на території відповідальності якого вони розміщуються.
Відповідно до пункту 58 Порядку №560, органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації зобов`язані оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаним працівникам (державним службовцям), які заброньовані у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, а також посадовим (службовим) особам, зазначеним у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, на території відповідальності якого вони розміщуються. До відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки подаються документи, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Механізм бронювання під час дії воєнного стану військовозобов`язаних за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, які працюють: в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, у разі, коли це необхідно для забезпечення функціонування зазначених органів; на підприємствах, в установах і організаціях, яким встановлено мобілізаційні завдання (замовлення), у разі, коли це необхідно для виконання встановлених мобілізаційних завдань (замовлень); на підприємствах, в установах і організаціях, які здійснюють виробництво товарів, виконання робіт і надання послуг, необхідних для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань; на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період визначається Порядком бронювання військовозобов`язаних за сприсками військовозобов`язаних під час дії воєнного стану затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 за №76 (далі - Порядок №76).
Пунктом 2 Постанови №76 передбачено, що бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється згідно з рішенням Мінекономіки за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час (далі - список), погодженими Міноборони (військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку в СБУ, Службі зовнішньої розвідки, - за списками, погодженими СБУ, Службою зовнішньої розвідки).
Заброньованим військовозобов`язаним надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації (далі - відстрочка).
У рішенні Мінекономіки зазначається строк дії відстрочки, який не може перевищувати:
строку проведення мобілізації - для військовозобов`язаних, зазначених в абзаці другому пункту 1 цього Порядку;
шість місяців - для військовозобов`язаних, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 1 цього Порядку.
Згідно із пункту 3 Постанови №76, керівники органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій відповідають за включення військовозобов`язаних працівників до списків, а також за відповідність облікових даних військовозобов`язаних, зазначених у списку, їх військово-обліковим документам.
У разі потреби звіряння відповідності військово-облікових даних військовозобов`язаних, зазначених у списку, їх військово-обліковим документам здійснюється в установленому законодавством порядку.
Органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями під час формування списків можуть враховуватися критерії бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями на період мобілізації та на воєнний час згідно з додатком 6 до Порядку бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 2015 р. № 45, - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2018 р. № 12, а також переліки посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час, затверджені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18 березня 2015 р. № 493.
Пунктом 3 Постанови №76 передбачалося, керівники органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відповідають за включення військовозобов`язаних працівників до списків, а також за відповідність облікових даних військовозобов`язаних, зазначених у списку, їх військово-обліковим документам.
Відповідно до п.8 Порядку № 76 визначалося, що підприємства, установи і організації, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, подають список до центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у відповідній сфері, або відповідної обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації, або відповідної обласної, Київської та Севастопольської міської військової/військово-цивільної адміністрації (у разі її утворення), на території юрисдикції якої вони розташовані.
Список подається за формою згідно з додатком 1 в паперовій та/або електронній формі разом з відповідним обґрунтуванням та довідкою про кількість військовозобов`язаних за формою згідно з додатком 2.
В обґрунтуванні зазначається:
дата прийняття і номер рішення центрального органу виконавчої влади, іншого державного органу, органу державного управління, юрисдикція якого поширюється на всю територію України (за відповідною сферою управління та галуззю національної економіки), або обласної, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, або обласної, Київської та Севастопольської міських військових/військово-цивільних адміністрацій (у разі їх утворення) про визначення підприємства, установи і організації критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період або рішення МЗС чи Секретаріату Кабінету Міністрів України про затвердження переліку таких підприємств;
інформація про відповідність облікових даних військовозобов`язаних, зазначених у списку, їх військово-обліковим документам.
Кількість військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню, повинна становити 50 відсотків кількості військовозобов`язаних підприємства, установи і організації на дату подання списку. У разі наявності обґрунтованої потреби кількість військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню, може перевищувати 50 відсотків кількості військовозобов`язаних підприємства, установи і організації на дату подання списку.
У силу приписів п. 9 Порядку № 76 з метою погодження списки, подані відповідно до пунктів 4-8 цього Порядку, розглядаються щодо повноти заповнення та наявності обґрунтувань Міноборони (СБУ, Службою зовнішньої розвідки) у строк не більше ніж 10 робочих днів з дня їх отримання.
Міноборони (СБУ, Служба зовнішньої розвідки) подає погоджені відповідно до абзацу першого цього пункту списки до Мінекономіки.
Відповідно до п. 10 Порядку № 76 за результатами перевірки списків, поданих відповідно до пункту 9 цього Порядку, щодо повноти їх заповнення, наявності обґрунтувань та погодження Міноборони (СБУ, Службою зовнішньої розвідки) Мінекономіки приймає у строк не більше ніж п`ять робочих днів з дня отримання зазначених списків рішення про бронювання військовозобов`язаних.
Зазначення в рішенні Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного неправильної інформації про його прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), рік народження, військово-облікову спеціальність (профіль), найменування (повне та скорочене) та місцезнаходження органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, код згідно з ЄДРПОУ (за наявності) може бути підставою для відмови у зарахуванні такого військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік.
За змістом пункту 11 Порядку №76 з метою оформлення військовозобов`язаним відстрочок Мінекономіки надсилає рішення про бронювання військовозобов`язаних органам державної влади, іншим державним органам, якими подано списки, а також Генеральному штабу Збройних Сил (СБУ, Службі зовнішньої розвідки).
Генеральний штаб Збройних Сил (СБУ, Служба зовнішньої розвідки) у триденний строк доводить зазначене рішення до відома відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу Центрального управління та/або регіональних органів СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки).
Орган державної влади, інший державний орган, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа і організація видає військовозобов`язаному витяг із зазначеного рішення за формою згідно з додатком 3.
Витяг, завірений підписом керівника та печаткою (у разі її наявності) відповідного органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи чи організації, є документом, що підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки.
Витяг видається військовозобов`язаному під розпис у відомості видачі бланків спеціального військового обліку, складеній за формою згідно здодатком 4.
Органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації у п`ятиденний строк з дня видачі витягу військовозобов`язаному надсилають до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, де військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідного підрозділу Центрального управління та/або регіональних органів СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки), повідомлення про бронювання військовозобов`язаного за формою згідно з додатком 5 для зарахування його на спеціальний військовий облік.
Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідний підрозділ Центрального управління та/або регіональний орган СБУ, відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки), на підставі рішення про бронювання військовозобов`язаних зараховує у строк не більше ніж п`ять робочих днів з дня його отримання такого військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік.
У відповідності до пункту 12 Порядку №76 надана відстрочка підлягає анулюванню у разі: 1) закінчення строку її дії; 2) завершення підприємством, установою, організацією виконання мобілізаційного завдання (замовлення) або його скасування; 3) завершення підприємством, установою, організацією виробництва товарів, виконання робіт і надання послуг для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань; 4) позбавлення підприємства, установи і організації статусу критично важливих для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період органом, який прийняв рішення про визначення таких підприємств, установ і організацій критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період; 5) ліквідації органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації; 6) звільнення військовозобов`язаного з органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації.
Суд звертає увагу на те, що під час видачі оскаржуваного наказу про мобілізацію ОСОБА_1 , останній не мав оформленого бронювання за відповідною формою. Також позивачами не оскаржуються дії чи бездіяльність відповідача 1 щодо не проведення процедури бронювання ОСОБА_1 .
Пункт 5 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487(надалі також - Порядок № 1487) визначає, що з метою ведення військового обліку в державі створюється система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - система військового обліку).
Системою військового обліку є сукупність узгоджених за завданнями державних органів, підприємств, установ та організацій, які ведуть військовий облік та забезпечують її функціонування із застосуванням засобів автоматизації процесів та використанням необхідних баз даних (реєстрів), визначених законодавством.
Головною вимогою до системи військового обліку є забезпечення повноти та достовірності даних, що визначають кількісний склад та якісний стан призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з пунктом 6 Порядку №1487 для забезпечення та організації належного функціонування системи військового обліку в державі Міноборони визначає: показники та критерії з оцінювання стану військового обліку; перелік спеціальностей та/або професій, споріднених з відповідними військово-обліковими спеціальностями, після здобуття яких жінки за власним бажанням беруться на військовий облік військовозобов`язаних, крім тих, які здобули освіту за медичною або фармацевтичною спеціальністю, за умови придатності до проходження військової служби за станом здоров`я та віком; перелік спеціальностей та/або професій, споріднених з відповідними військово-обліковими спеціальностями; перелік військово-облікових спеціальностей (крім СБУ).
Абзацом 1 пункту 16 Порядку №1487 передбачено, що військовий облік поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням обсягу та деталізації - на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Відповідно до пункту 17 Порядку №1487 військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний та спеціальний.
На загальному військовому обліку перебувають військовозобов`язані та резервісти, які не заброньовані за державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями на період мобілізації та на воєнний час.
Військовозобов`язані, які згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» заброньовані за державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями на період мобілізації та на воєнний час, перебувають на спеціальному військовому обліку.
В той же час додатком № 2 до Порядку № 1487 є Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Правила), пунктом 1 яких встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема:
- перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів;
- у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності;
- прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів;
- особисто в семиденний строк з дня прибуття до нового місця проживання прибувати із паспортом громадянина України і військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу), який організовує та веде військовий облік на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, для взяття на військовий облік;
- особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію;
- у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану: у разі залишення свого місця проживання стати в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти СБУ - в Центральному управлінні або регіональних органах СБУ, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідним підрозділам розвідувальних органів).
Таким чином, з метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації особа повинна надати військово-обліковий документ та інші документи, за результатами розгляду яких військовими органами комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку приймається рішення про наявність або відсутність у особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Однак, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження наявність у ОСОБА_1 станом на 22.08.2024, права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, зокрема у зв`язку із бронюванням.
Таким чином, суд зазначає, що станом на час призову на військову службу під час мобілізації (28.02.2024) ОСОБА_1 , не був заброньованим за Галицьким районним судом Івано-Франківської області, а наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із бронюванням, свідчить про те, що відносно позивача не була проведена визначена законодавством процедура бронювання.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону №2232-ХІІ початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, регулюються нормами Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі Положення) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 253 Положення, призови на військову службу військовозобов`язаних у воєнний час проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, а резервістів - командирами військових частин на підставі указів Президента України.
Про призов громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та призначення на посади командири військових частин інформують територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання (перебування) цих громадян до призову на військову службу та посадову особу, до номенклатури призначення якої належить посада, на яку призначено призваного громадянина. Про призов громадян на військову службу територіальні центри комплектування та соціальної підтримки письмово повідомляють державні органи, підприємства, заклади, установи і організації, в яких зазначені громадяни працювали, навчалися або були зареєстрованими як безробітні.
Отже, вищезазначеними законодавчими нормами передбачено, що з метою доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють призов військовозобов`язаних на військову службу.
Вказане кореспондується також з повноваженнями та завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, визначеними Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, яке затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі Положення №154).
Відтак, на момент винесення наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №198 від 22.08.2024 в частині призову на військову службу мобілізації ОСОБА_1 , у відповідності до вимог статті 23 Закону №3543-XII останній не мав відстрочку від призову на військову службу, що не спростовано позивачами.
В частині покликання позивача 1 на замкнене коло в частині первинного проведення мобілізації чи процедури бронювання, то суд звертає увагу на те, що вищенаведені нормативно-правові акти не встановлюють такої черговості, тому право на проведення бронювання не унеможливлює мобілізацію такої особи, до завершення оформлення бронювання та надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із бронюванням.
Позивачем 1 не доведено порушення відповідачами забезпечення функціонування Галицького районного суду Івано-Франківської області у зв`язку з мобілізацією ОСОБА_1 , який з 29.07.2024 року по дату мобілізації (22.08.2024) працював на посаді державної служби головним спеціалістом з інформаційних технологій шляхом видачі оскаржуваного наказу. На підтвердження такого доводу позивачем 1 не надано жодного доказу.
З урахуванням вищевказаного, суд доходить висновку про те, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №198 від 22.08.2024 "Про призов по мобілізації осіб офіцерського, рядового і сержантського складу" в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації ОСОБА_1 , до військової частини НОМЕР_6 , виданий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, є таким, що відповідає критеріям, наведеним у частині 2 статті 2 КАС, а тому позовні вимоги в частині визнання його протиправним не підлягають задоволенню.
Зважаючи на викладене, відсутні правові підстави для зобов`язання військову частину НОМЕР_1 ухвалити рішення про звільнення ОСОБА_1 від проходження військової служби.
Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що не підлягають до задоволення.
Зважаючи, що у задоволенні позову відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову Галицького районного суду Івано-Франківської області до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
та за об`єднаним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , треті особи: Державна судова адміністрація України, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач (за первинним позовом) - Галицький районний суд Івано-Франківської області (, вул. Караїська, 10, м. Галич, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, 77101);

Відповідачі (за первинним та об`єднаним позовами): ІНФОРМАЦІЯ_8 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , АДРЕСА_3 );

Військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , АДРЕСА_2 );

Військова частина НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_9 , АДРЕСА_4 );

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (за первинним позовом) та позивач (за об`єднаним позовом) - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 , АДРЕСА_5 );

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (за об`єднаним позовом) Державна судова адміністрація України (; вул.Липська, 185 м.Київ, 01601);

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Івано-Франківській області (; вул. Грюнвальдська, 11 м.Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Микитин Н.М.