Справа № 161/12911/25
Суддя: Плахтій І. Б.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/172/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі: головуючого судді Плахтій І.Б.

з участю секретаря судового засідання Маєвської Х.Ю.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Світлицької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

02 липня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Зазначає, що 21 червня 2025 року ОСОБА_1 отримав у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 постанову у справі про адміністративне правопорушення №930 від 25 травня 2025 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП. Згідно з вказаною постановою 25 травня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , 1985 року народження, не уточнив персональні дані в терміни передбачені законодавством. Своїми діями порушив норми пп. 10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою КМУ від 30 грудня 2022 року №1487. Постановлено накласти на гр. ОСОБА_1 штраф у сумі 17000 грн. Однак, сторона позивача не згідна із постановою №930 від 25 травня 2025 року. Вказує, що відповідачем пропущено строк накладення адміністративного стягнення з моменту його виявлення. Відповідно до Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Адміністратор Реєстру обробляє відомості про призовників, військовозобов`язаних та резервістів від імені держателя Реєстру. Для цього із складу підпорядкованих йому органів визначаються органи адміністрування Реєстру та органи ведення Реєстру, а відтак вже 17 липня 2024 року Адміністратор Реєстру мав виявити те, що позивач не уточнив свої облікові дані (в разі, якщо так вважав би), та з цієї дати мав розпочатися 3-місячний строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Крім того, відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 таке посвідчення було видано ОСОБА_1 20 лютого 2024 року. Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20 лютого 2024 року №466 ОСОБА_1 було повідомлено, що відповідно до поданих ним документів він дійсно має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» терміном до 20 серпня 2024 року. Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01 січня 2025 року №84 ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» терміном до 01 липня 2025 року. Так, відповідач щонайменше при видачі довідки про надання відстрочки від призову під час мобілізації від 01 січня 2025 року здійснював пошук та актуалізацію (внесення відомостей про надання відстрочки від призову) даних відносно позивача у Єдиному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, і щонайменше з цієї дати почався перебіг строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Так, розглядаючи питання надання позивачу відстрочки від призову під час мобілізації у даній справі, відповідач мав здійснити опрацювання особової картки позивача, а відтак міг виявити правопорушення, а дата, зазначена в спірній постанові не відповідає реальним обставинам справи. Також, адміністратором Реєстру було надано позивачу витяг з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» з інформацією про звернення до органів Національної поліції про порушення військового обліку ОСОБА_1 , згідно з яким: 04 грудня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 було створено подання про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку; причина подання не уточнив вчасно облікових даних (ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію); 04 грудня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 було надіслано звернення до Луцького РУП ГУНП у Волинській області про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку; 14 січня 2025 року скасовано подання; примітка Порушник ВО по постанові 560 Не оновив дані з 18 травня 2024 року по 17 липня 2024 року; погоджено заяву про скасування штрафу 31/12/2024. Таким чином, справа відносно притягнення позивача до адміністративної відповідальності з тих самих підстав, що і у оскаржуваній постанові, вже розглядалася відповідачем, і позивача було звільнено від адміністративної відповідальності. Також, не пізніше 04 грудня 2024 року було виявлено зазначені порушення правил військового обліку Крім того, зазначає, що позивача не було ні викликано у належний спосіб на розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо нього, ні будь-яким іншим способом не повідомлено про те, що така справа розглядатиметься, час та дату розгляду справи. Спірну постанову йому було вручено 21 червня 2025 року у зв`язку із особистою явкою до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою подання заяви про продовження відстрочки від призову під час мобілізації. Разом з тим, зазначає, що у оскаржуваній постанові не зазначено про те, на яких доказах ґрунтується викладене у ній, не обґрунтовується момент, який зазначено як момент виявлення правопорушення (25 травня 2025 року), не надається оцінка обставинам, за яких питання щодо притягнення позивача до відповідальності за аналогічними обставинами уже розглядалося, та не встановлено інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Тому, оскаржувана постанова винесена з порушенням принципу з`ясування всіх обставин справи. На підставі викладеного просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити, а також стягнути з відповідача судовий збір.

21 липня 2025 року представником відповідача було подано до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень щодо позову останній зазначає, що 25 травня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 не уточнив персональні дані в терміни передбачені законодавством. За результатами розгляду адміністративної справи, була винесена Постанова № 930 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУПАП та накладено мінімальний штраф у сумі 17000 грн. Дана постанова була надіслана на адресу позивача рекомендованим листом через Національного оператора поштового зв?язку «Укрпошта». Постанова передбачає притягнення до адміністративної відповідальності позивача за порушення правил військового обліку. Законодавством визначено терміни для оновлення облікових даних: вони мали чіткі межі - з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (60 днів) та способи уточнення: через центр надання адміністративних послуг (як підтвердження витяг про уточнення); через оновлення в застосунку (витяг із «Резерву+») або особисто в ТЦК та СП (тоді в реєстрі «Оберіг» містилася б відмітка про уточнення/оновлення даних при особистій явці). Відтак, ОСОБА_3 не виконав свій обов?язок жодною з вищеперерахованих можливих дій та, як наслідок, не надав жодного підтвердження щодо спроб чи факту оновлення облікових даних у терміни, передбачені законодавством. Проте, обов?язок щодо уточнення/оновлення даних є його особистим обов?язком, закріпленим в законодавстві, і повинен проявлятися в особистих активних діях військовозобов?язаного. Так, позивач жодним чином не заперечує той факт, що він не уточнив персональні дані в терміни передбачені законодавством, а мотивує свою бездіяльність оформленням відстрочки на момент необхідності уточнення персональних даних. Проте, наявність відстрочки від призову на військову службу по мобілізації не звільняє військовозобов?язаного від обов?язків передбачених правилами військового обліку (в тому числі, уточнення персональних даних). Вважає, що правопорушення, вчинене громадянином ОСОБА_1 є триваючим і було виявлено працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 лише 25 травня 2025 року. Таким чином, після виявлення порушення та встановлення особи адміністративної відповідальності. правопорушника, одразу було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити.

29 липня 2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої остання просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали з підстав викладених у позові та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 25 травня 2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковнком ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення №930 від 25 травня 2025 року, якою останнього було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17000 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 25 травня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що гр. ОСОБА_1 не уточнив персональні дані у терміни передбачені законодавством. Своїми діями порушив норми п.п 10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів (Додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року №1487.

Позивач вважає вищевказану постановою незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до пп. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України віл 30.12.2022 року № 1487, - призовники, військовозобов`язані та резервісти у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану повинні уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку передбачена ст. 210 КУпАП.

Статтею 210 КУпАП визначено, що:

(ч. 1 статті) порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

(ч. 2 статті) повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

(ч. 3 статті) вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою Наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 за № 36/41381 (далі Інструкція).

Згідно з п. 3 Розділу ІІ Інструкції у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Отже, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.

Вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об`єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана, зокрема, військовозобов`язаному для захисту свої прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки:

«Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа».

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 року у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 року у справі №05/7145/16-а, від 21.05.2020 року у справі №286/4145/15-а, від 3103.2021 року у справі №676/752/17 та від 25.05.2022 року у справі №465/5145/16-а.

Суд зазначає, що відповідачем не надано до суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували, що позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Такими діями відповідач порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, оскільки недотримався порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постановах від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17 та від 05.03.2020 у справі № 607/7987/17.

Неналежне повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення фактично позбавило позивача права на захист, на подання усних чи письмових пояснень, що є грубим порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Водночас, як установлено судом, приймаючи спірну постанову, відповідач, у порушення норм ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановив, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, що призвело до винесення постанови з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідач у порушення ч. 2 ст. 77 КАС України не надав суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КУпАП України.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Наведене достовірно підтверджує неправомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку із порушенням процедури розгляду справи.

Крім того, суд наголошує на наступному.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Так, відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 таке посвідчення було видано ОСОБА_1 20 лютого 2024 року (а.с.14).

Відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20 лютого 2024 року №466 ОСОБА_1 було повідомлено, що відповідно до поданих ним документів він дійсно має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» терміном до 20 серпня 2024 року (а.с.15).

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01 січня 2025 року №84 ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» терміном до 01 липня 2025 року (зворот а.с.15)

Отже, відповідач щонайменше при видачі довідки про надання відстрочки від призову під час мобілізації від 01 січня 2025 року здійснював пошук та актуалізацію (внесення відомостей про надання відстрочки від призову) даних стосовно позивача у Єдиному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, і щонайменше з цієї дати почався перебіг строку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, із наданого стороною позивача витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» вбачається наступне:

04 грудня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 було створено подання про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку; причина подання не уточнив вчасно облікових даних (ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію).

04 грудня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 було надіслано звернення до Луцького РУП ГУНП у Волинській області про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку;

14 січня 2025 року скасовано подання; примітка Порушник ВО по постанові 560 Не оновив дані з 18 травня 2024 року по 17липня 2024 року; погоджено заяву про скасування штрафу 31/12/2024 (а.с.16).

Таким чином, справа стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з тих самих підстав, що й в оскаржуваній постанові, вже розглядалася відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що будь-які докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення суду не надані, а також у зв`язку із процесуальними порушеннями розгляду справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Виходячи з вищезазначеної норми чинного законодавства, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 484, 48 грн., сплачені останнім при зверненні до суду з даним позовом.

На підставі ст.210 КУпАП, керуючись ст.ст. 139, 246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 за справою по адміністративне правопорушення № 930 від 25 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення у повному обсязі складено 05 серпня 2025 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області І.Б. Плахтій