Справа № 520/30834/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 р. Справа № 520/30834/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.01.2025, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., м. Харків, повний текст складено 07.01.25 по справі № 520/30834/24

за позовом Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ"

до Харківської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,

ВСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство «Новий стиль» (далі ПАТ «Новий стиль», декларант, позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської митниці (далі Харківська митниця, митний орган, відповідач), у якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000438/2 від 05.07.2024;

- судові витрати у вигляді судового збору покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про протиправність рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000438/2 від 05.07.2024, як такого, що винесено за відсутності законних підстав, оскільки ПАТ «Новий стиль» разом із митною декларацією (далі МД) № 24UA09U7 від 05.07.2024 було подано документи, які у своїй сукупності повністю підтверджують заявлену декларантом митну вартість та її складові частини за ціною угоди. При цьому, відомості, які містяться у наданих до митного органу документах, не мають розбіжностей, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню, що спростовує висновки митниці про зворотне.

Стверджував, що Харківською митницею не наведено жодних обставин та не надано доказів на підтвердження наявності у митного органу законодавчо визначених підстав для витребування додаткових документів у декларанта, в той час як неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості товарів ніж основного.

Наполягав, що у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, немає жодних розбіжностей у вартості, кількості чи інших даних щодо товару, а формально нижчий рівень митної вартості імпортованого декларантом товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись, як заниження позивачем митної вартості, та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Зауважив, що у рішенні про коригування митної вартості товарів, відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що є порушенням приписів частини 2 статті 55 Митного кодексу України (далі МК України).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 у справі № 520/30834/24 адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" (шосе Григорівське, буд. 88, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61020, ) до Харківської митниці (вул. Миколаївська, буд. 16-Б, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61005, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000438/2 від 05.07.2024 p.

Стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" () за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці Держмитслужби () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3510,87 грн (три тисячі п`ятсот десять гривень 87 копійок).

Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 у справі № 520/30834/24 та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову Приватному акціонерному товариству «Новий стиль».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги наполягав на правомірності оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару від № UA807000/2024/000438/2 від 05.07.2024, як такого, що прийнято з урахуванням всіх обставин у справі, внаслідок не надання позивачем під час митного оформлення, всупереч вимог частини 2 статті 53 МК України, документів, що містять всі відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стверджував про неврахування судом першої інстанції ненадання позивачем по спірній ЕМД № 24UA09U7 від 05.07.2024 на вимогу митного органу додаткових документів, які б підтверджували числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей, щодо ціни що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які мають вплив на правильність визначення митної вартості.

Зауважив, що спрацювання ризиків, згенерованих системою ризиків АСАУР, щодо можливого заниження митної вартості товарів за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості, зокрема, за кодом: 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості) є відповідно до частин 2, 3 та 4 статті 53 МК України обов`язковою до виконання рекомендацією посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного оформлення документи та свідчить про наявність обґрунтованого сумніву та є підставою для витребування додаткових документів.

Звернув увагу суду апеляційної інстанції, що жоден нормативно-правовий акт не зобов`язує митний орган у запиті про надання додаткових документів зазначати, які саме розбіжності були виявлені посадовою особою митного органу під час аналізу документів, поданих до митного оформлення. За таких обставин, вимога митниці, скерована декларанту у направленому електронному повідомленні, про надання наявних у нього додаткових документів узгоджується з нормами частини 3 статті 53 МК України та висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 04.08.2021 по справі № 520/4787/19 та від 04.08.2021 по справі № 520/3421/19.

Повідомив, що відповідно до вимог частини 5 статті 55 МК України була проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявною у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна у розпорядженні митного органу, за наслідками чого позивача було повідомлено, що він або уповноважена ним особа за власним бажанням можуть подати додаткові, наявні у них документи, для підтвердження заявленої митної вартості товару. Однак, у відповідь на такі запити, позивач надіслав лист від 05.07.2023 № 05/07/2024-1ф на адресу митниці, в якому зазначалось, що позивачем надані всі документи і потрібен час для надання додаткових документів, тобто декларантом не було доведено митниці заявлену митну вартість, у зв`язку з чим, Харківською митницею прийнято спірне рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару за методом ідентичних товарів, у відповідності до статті 60 МК України, при прийнятті якого, за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься ціновій базі ЄАІС про подібні товари, митне оформлення яких вже здійснено.

Звернув увагу суду апеляційної інстанції, що задекларований рівень митної вартості товарів, поданих до митного контролю та митного оформлення по ЕМД №24UA09U7 від 05.07.2024, нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше. Так у результаті порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості подібних товарів, які були оформлені у максимально найближчій термін, було встановлено, що рівень митної вартості товару згідно з ЄАІС: 5,25 дол. США/кг., у той час як задекларований позивачем рівень митної вартості 2,74 дол. США/кг.

З огляду на те, що використані позивачем відомості не були підтверджені у повній мірі документально, а подані до митного оформлення документи містили розбіжності, які суттєво впливають на правильність визначення митної вартості та не мали всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей стосовно ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, ненадання декларантом жодного запитуваного документу за спірною поставкою на законну вимогу митниці і призвело до висновку про невідповідність обраного підприємством методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МК України.

У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу, позивач заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим та таким, що прийнято при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів, з правильним застосуванням норм матеріального права та з урахуванням висновків Верховного Суду, що виключає його скасування.

З огляду на те, що на запит митного органу (№ 26725) декларант надав лист №05/07/2024-1ф від 05.07.2024 з інформацією та поясненнями по кожному пункту запитаної інформації та документами, наполягав на дотриманні ним вимог статті 53 Митного кодексу України при митному оформленні товару у спірних правовідносинах.

Повідомив, що фактурна вартість товару може мінятися, так як асортимент і ціна товару, які імпортуються, різні. Водночас, ціни на позиції за інвойсом повністю відповідають прайс-листу від 17.04.2024, який був наданий разом з митною декларацією. Рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних зі виконанням умов договору, не складалися, оскільки такі послуги не надавалися. Жодних ліцензійних та авторських договорів покупця, що стосуються оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів, не існує. Відповідно до пункту 5.2. зовнішньоекономічного контракту надається відстрочка 95 днів з моменту поставки товару. Рахунок на оплату № 274 від 01.07.2024 та довідка про вартість перевезення були надані разом з митною декларацією. Прайс-лист виробника-експортера від 17/04/2024 був наданий разом з митною декларацією. Копія експортної декларації країни відправлення № 24CZ61000000FYJHA3 від 27.06.2024 була надана разом з митною декларацією з перекладом на українську мову. Висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини надані додатково. Отже, надано всі наявні на дату розмитнення документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару.

Відповідач, у свою чергу у запиті про надання додаткових документів № 26725 жодних обґрунтованих сумнівів не навів, не зазначив, які саме числові складові митної вартості є не підтвердженими, яких відомостей щодо ціни не вистачає, тощо. Водночас, за приписами частини 7 статті 55 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично, що свідчить про необґрунтованість здійснених Харківською митницею коригувань.

Переконував, що відповідач не надав достатніх допустимих доказів іншої митної вартості подібних товарів, а його посилання на позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 04.08.2021 у справах № 520/3421/19 та № 520/4787/19, у даному спорі є неприйнятним, оскільки відповідно до актуальної правової позиції суду касаційної інстанції, зокрема, у постанові від 23.09.2021 по справі № 814/1043/16, спрацювання певних профілів ризиків таких систем саме собою не може свідчити про неправильне визначення митної вартості товару декларантом.

Крім того, наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди раніше випущені товари були розмитнені із використанням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення декларантом, оскільки митна вартість залежить від певних обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Щодо наявності рішень про визначення митної вартості за ідентичним/подібним товаром по підприємству, звернув увагу, що всі рішення про визначення митної вартості за товаром, імпортованим ПАТ «Новий стиль» за контрактом № 23 Rollyx від 10.01.2023, через незгоду з ними були оскаржені позивачем та скасовані судом (неповний перелік справ: №№ 520/28622/23, 520/23475/23, 520/34886/23, 520/14400/24, 520/37099/23, 520/7482/24, 520/4270/24) або перебувають в процедурі погодження з митним органом та у судовому оскарженні (справи №№ 520/27811/23, 520/26475/24, 520/31537/24, 520/3735/24, 520/2758/25), при цьому, Харківська митниця, як сторона в усіх цих справах, має щодо цього усю повну інформацію. Отже, посилання відповідача на наявність рішень про визначення митної вартості за подібним товаром не заслуговує на увагу, оскільки ПАТ «Новий стиль» не погодилось з жодним з таких рішень, у зв`язку з чим заверталося до суду з позовом про їх скасування, внаслідок чого деякі рішення вже скасовані, інші - в процесі оскарження.

В іншій частині зміст відзиву на апеляційну скаргу є аналогічним змісту позовної заяви.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та компанією ROLLYX s.r.o., Чехія було укладено Контракт № 23-Rollyx від 10.01.2023 (далі Контракт), за умовами якого позивач придбав конструкційні частини меблів (коліщата, опора), країна виробництва: Чехія. (а.с. 23-30)

За умовами пунктом 1.1. Контракту, продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, викладених у цьому Контракті.

Умовами поставки товару є FCA Люстенице, за адресою вул. Зелена, 422 (пункт 3.1. Контракту). Умова оплати товару - відстрочення платежу (пункт 5.2. Контракту).

Комерційним інвойсом № 2240540 від 27.06.2024, специфікацією № 14 від 25.06.2024 визначені асортимент, ціни, інші умови поставки товару (а.с. 31-34).

05.07.2024 з метою митного оформлення товару, позивач подав митну декларацію №24UA09U7, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору у сумі 30811,05 євро (а.с. 21-22).

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано:

- пакувальний лист (Packing list) б/н від 27.06.2024;

- рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) № 2240540 від 27.06.2024;

- автотранспортну накладну (Road consignment note) №А 121562 від 27.06.2024;

- рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №274 від 01.07.2024;

- калькуляцію транспортних витрат б/н від 02.07.2024;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 01/07/24 від 01.07.2024;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 17.04.2024;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікацію № 14 від 25.06.2024;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) № 23-Rollyx від 10.01.2023;

- договір (контракт) про перевезення № 02052022 від 02.05.2022;

- декларацію-інвойс, складену уповноваженим (схваленим) експортером № 2240540 від 27.06.2024;

- інші некласифіковані документи Взаємозалежність (стаття 58 МК України) 05.07.2024;

- інші некласифіковані документи Висновок спеціаліста № 1990/z від 28.10.2013;

- інші некласифіковані документи лист виробника 09.08.2023;

- інші некласифіковані документи опис 05.07.2024;

- інші некласифіковані документи Страхування від 05.07.2024;

- копію митної декларації країни відправлення 24CZ61000000FYJHA3 від 27.06.2024.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів (а. с. 55 -56).

На запит митного органу, позивач направив лист № 05/07/2024-1ф від 05.07.2024 з інформацією та поясненнями стосовно запитуваної інформації та документів з поставки товару. У листі позивач повідомив, що ним було надано всі наявні на дату розмитнення документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару. У зв`язку з чим, просив дозволити митне оформлення вантажу відповідно до вимог статті 55 МК України, прийняти рішення про визначення митної вартості (а.с. 58-59).

05.07.2024 Харківською митницею було відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 807200/2024/000525 та прийнято рішення про коригування митної вартості № UA807000/2024/000438/2 від 05.07.2024, митну вартість товарів визначено за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних товарів) (а. с. 17-20).

У графі 33 рішення від 05.07.2024 в якості причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, вказано:

1) Невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару наведеним у главі 9 МК України умовам, оскільки використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МК України документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема:

- наявні рішення про визначення митної вартості за ідентичним товаром по підприємству;

- в прайслисті від 17.04.2024 б/н не вказано одиницю виміру, за яку виставлена ціна товару; наданий до митного оформлення прайс-лист від 17.04.2024 б/н по суті є офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо АТ «Новий стиль» та не відображає «дійсну вартість» у розумінні статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1984 року;

- витрати на завантаження повинні включатися до вартості товару, але дана складова митної вартості товару не була врахована (тобто можливо не включено всі складові митної вартості);

- прайс-лист від виробника не містить терміну дії;

- відсутні каталоги, калькуляція собівартості товару від виробника товару;

- відсутня експортна декларація, до митного оформлення надано товаросупровідний документ від 27.06.2024 № 24CZ61000000FYJHA3;

- відсутній сертифікат походження товару згідно з пунктом 3.7. зовнішньоекономічного договору від 10.01.2023 № 23-Rollyx;

- відсутня калькуляція транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Також не надана інформація щодо угод на ідентичні та подібні товари; не надана інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: на матеріали та витрат, понесених виробником у зв`язку із виробництвом товарів; витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України, прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості ідентичних, оформлених товарів до митного оформлення час становить: товар 1) 5,426 $/кг. Враховуючи вищезазначене, митну вартість даного товару скориговано до цього рівня.

Джерелом інформації для даного рішення по товару є наявна у митного органу цінова інформація на оформлений у максимально наближений до митного ооформлення час за даним кодом товару УКТЗЕД , на таких саме комерційних умовах (FCA), з однаковою торговельною маркою: ROLLYX, виробником: Rollyx s.r.o., країною виробництва: CZ (Чехія), по ДМВ1 з тих, що наявні: № UA110140/2024/4430 (тов.1) від 05.06.2024.

За митною декларацією № 24UA43U0 декларантом оформлено товар під гарантію у порядку частини 7 статті 55 МК України, та додатково було сплачено різницю між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом у розмірі 234 057,95 грн (а. с. 60-61).

11.09.2024 АТ «Новий стиль» до митниці поданий лист № 10.09.2024/1 від 10.09.2024, оформлений в порядку частини 8 статті 55 МК України, до якого долучено документи, що підтверджують оплату та вартість перевезення, які були відсутні на час митного оформлення партії товару:

- платіжну інструкцію № 5952 від 11.07.2024 (за якою сплачені послуги за рахунком № 274 від 01.07.2024;

- CMR А № 121562 з відміткою про одержання вантажу;

- акт надання послуг № 274 від 08.07.2024.

Також був наданий прайс-лист, отриманий на запит від виробника/продавця товару ROLLYX.r.o.: ціни на товар в ньому визначені на умовах FCA, та мають одиницю виміру, за яку виставлена ціна товару EUR. Ціна товару за цим прайс-листом тотожна цінам, які зазначені в прайс-листі, що був наданий до митного оформлення, в специфікації № 14 від 25.06.2024 та інвойсі № 2240540 від 27.06.2024, за якими здійснювалася поставка товару. Також був поданий Звіт про оцінку майна № 02/09/2024/01 від 02.09.2024 суб`єкта оціночної діяльності РТВП «Гранід» у формі ТОВ, з якого вбачається, що ціна товару відповідає рівню ринкових цін. Крім того, було надано пояснення, що строк оплати товару станом на дату цього листа ще не настав, а тому товар з боку АТ «Новий стиль» ще не оплачений.

Розглянувши подану позивачем інформацію та документи, відповідач листом № 7.4-2/15-02/13/6165 від 13.09.2024 повідомив, що подані додаткові документи не спростовують у повній мірі сумнівів митниці щодо дійсності задекларованої митної вартості оцінюваних товарів, у зв`язку з чим не можуть бути підставою для скасування раніше прийнятого рішення про коригування митної вартості товару.

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та протиправності оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000438/2 від 05.07.2024, оскільки позивач при митному оформленні товарів надав усі необхідні та достатні документи для підтвердження задекларованої митної вартості за ціною угоди, а митний орган не навів переконливих аргументів, що надані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, та відповідно не довів наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями МК України.

Статтею 246 МК України встановлено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (стаття 248 МК України).

Згідно з частиною 8 статті 257 МК України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

На виконання статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина п`ята статті 58 МК України).

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні. Крім того, митним законодавством передбачена система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

Колегія суддів зауважує, що пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це, відповідно, обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу повинні використовуватися методи, закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 МК України.

Згідно з частиною другою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів має право, зокрема, у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю (ч. 5 ст. 54 МК України).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості ( ч. 6 ст. 54 МК України).

Згідно з частиною 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

За правилами частини третьої статті 58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Таким чином, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 Митного кодексу України).

За правилами частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Зі змісту статті 53 МК України випливає, що законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондує й положенням частини третьої статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Водночас частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 по справі № 810/2784/18, від 06.09.2019 по справі № 815/2501/18, від 26.11.2019 по справі № 821/107/16, від 21.06.2022 по справі № 820/6811/16, від 20.03.2024 по справі № 826/5959/17.

Також, колегія суддів зазначає, що сумніви є обґрунтованими, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У митниці є обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган митної служби повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02 червня 2015 року (справа № 21-498а15) та у постанові Верховного Суду від 30.04.2024 по справі № 826/15125/17.

Дослідивши наявний в матеріалах справи Контракт, колегією суддів встановлено, що документом, на підставі якого повинна бути визначена вартість товару при здійсненні митного оформлення ввезених на митну територію України товарів за митною декларацією № 24UA09U7 від 05.07.2024, є відповідна специфікація або інвойс, що оформлюється на конкретну партію товару (пункт 2.1 Контракту).

Пунктом 3.1 Контракту визначено, що продавець поставляє покупцю товар на умовах FCA Люстенице, вул. Зелена, 422. Умови поставки товару вказуються у відповідному інвойсі.

Так, відповідно до інвойсу № 2240540 від від 27.06.2024, позивачу поставлялись товари від продавця ROLLYX s.r.o. (коліщатка) загальною кількістю 35950 шт, вагою нетто 11705 кг, брутто 12419, кг та вартістю 30811,05 EUR.

Вищенаведеним інвойсом також підтверджено, що товар поставлявся на умовах FCA-Lustenice, що узгоджується з умовами контракту.

Колегією суддів встановлено, що у спірних правовідносинах сумнів у правильності визначення митної вартості, який митний орган вважає обґрунтованим, відповідач пов`язує з твердженням про наявність у наданих позивачем документах розбіжностей з огляду на не зазначення всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також зі встановленням митним органом розбіжностей між заявленою позивачем митною вартістю імпортованого товару та ціновою інформацією в ЄАІС Держмитслужби України щодо подібних/аналогічних товарів митне оформлення яких вже здійснено. Зазначені обставини, на переконання митного органу, виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МК України та обумовили необхідність запитати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 МК України додаткові документи та відомості.

Однак, враховуючи ненадання позивачем додаткових документів на письмовий запит митного органу, на підставі проведених з позивачем консультацій щодо вибору методу визначення митної вартості товару, таку вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України відповідно до рівня на подібні/ідентичні товари інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби.

З аналізу вищенаведеного рішення вбачається, що фактичною підставою для коригування митної вартості слугував висновок митного органу про відсутність документального підтвердження заявленої ПАТ «Новий стиль» до декларування митної вартості товару, оскільки подані декларантом документи не містили відомостей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а заявлена митна вартість ввезених позивачем товарів, є нижчою, ніж вартість товарів за МД № UA110140/2024/4430 (тов. 1), яка була взята відповідачем за основу при коригуванні митної вартості оцінюваного товару.

Надаючи оцінку правомірності рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000438/2 від 05.07.2024 колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 64 МК України, якою урегульовано питання визначення митної вартості за шостим (резервним) методом, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Порядок коригування митної вартості товарів встановлено статтею 55 МК України. Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 по справі № 520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та вмотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Однак, як вбачається зі змісту спірного рішення про коригування митної вартості, відповідач, обґрунтовуючи застосування резервного методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем товару, в порушення вказаних вимог, обмежився лише посиланням на номер та дату митної декларацій, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не відобразивши при цьому пояснень щодо зроблених коригувань з наведенням порівняння обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов за митною декларацією позивача та декларацією, яка використана митним органом при визначенні митної вартості, порівняльних характеристик імпортованого товару та товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. При цьому, у рішенні не проведено детальне дослідження порівняльних митних декларацій з доданими до них документами, не наведено вартісні та якісні характеристики товару, що має суттєве значення, оскільки ціна товару за контрактом встановлюється виходячи не з ваги товару, а з його характеристик, а ідентифікація раніше оформленого митницею товару на підставі лише номеру та дати митної декларації не можлива.

З наданої до матеріалів справи митної декларації МД № 24UА30U9 від 05.06.2024, яка бралась відповідачем за основу при коригуванні митної вартості товарів, вбачається, що кількісні та якісні характеристики імпортованих товарів за вказаним документом є відмінними від тих, що декларувались позивачем.

Так, відповідно до наданої відповідачем до матеріалів справи порівняльної ЕМД №24UА30U9 від 05/06/2024 декларувався товар:

- Арматура кріплення для меблів: D50G-B10, арт. 56220 500 шт., D50G-E1, арт. 56225 500 шт., C50-E11 арт. 53025 1500 шт., As50G-E11 арт. 52025- 350 шт. Являють собою коліщата для меблів, діаметром 50 мм, виготовлені з пластмаси. Не містять у своєму складі передавачі або передавачі та приймачі. Код товару: 83022000, Країна виробництва : CZ. Маса брутто (кг) 274, маса нетто (кг) 251.

Разом з цим, відповідно до поданої до митного оформлення ПАТ «Новий стиль» ЕМД № 24UA09U7 від 05.07.2024, позивачем імпортувались такі товари: Коліщата для меблів. Не містять у своєму складі передавачі або передавачі та приймачі. Коліщата: FI 11 White 2250 шт, FI10FIXM10x10 400 шт, FI11 110000 шт, FI11 СIT t.H 600 шт, FI11 ВИ50 Икфлу 1250 шт, SB60-E11 2000 шт, FI11 DB50 Brake 3250 шт, FI11 D50 t.H 6000 шт. Код товару: 83022000, Країна виробництва : CZ. Маса брутто (кг) 12419, маса нетто (кг) 11705.

З аналізу вищенаведеної ЕМД позивача вбачається, що види товару, їх якісні, кількісні та вагові характеристики (за найменуванням, маркуванням, розпізнавальними особливостями) є суттєво відмінними з даними порівняльної ЕМД №24UА30U9 від 05/06/2024, що могло мати істотний вплив на визначення ціни за одиницю товару.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 21.08.2018 у справі №804/1755/17, від 25.05.2021 у справі №520/10386/2020 та від 13.01.2022 у справі № 520/11061/2020, не доведення ознак подібності товарів та умов імпорту не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів.

Наведене у сукупності дає підстави для висновку, що зазначені у порівняльній декларації товари не є подібними (аналогічними) товарам, вказаним у ЕМД № 24UA09U7 від 05.07.2024, а тому у митного органу були відсутні підстави здійснювати коригування на підставі вказаних відомостей.

Щодо посилань митного органу на рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству колегія суддів зазначає, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Так, за висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05 травня 2022 року у справі № 2040/6019/18, наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі різниця у ціні товару не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Щодо тверджень митного органу про не надання декларантом експортної декларації (декларації країни відправлення), слід вказати, що копія митної декларації країни відправлення не належить до документів, які підтверджують митну вартість товару відповідно до частини 2 статті 53 МК України, а може лише додатково надаватися митному органу виключно у випадку, передбаченому частиною 3 статті 53 МК України за її наявності, проте, відсутність такого документу не впливає на митну вартість, оскільки він не містить відомостей, необхідних для перевірки митної декларації. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі № 815/6805/17.

Разом з цим, дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що відповідачу одночасно з митною декларацією надавалась експортна декларація № 24CZ61000000FYJHA3 від 27.06.2024, оформлена в країні експорту товару в Чехії у відповідності до діючого законодавства Євросоюзу, яка містить посилання на інвойс 2240540, який відповідно до пункту 3.1. Контракту є основним документом, підтверджуючим митну вартість товарів та містить усю необхідну інформацію щодо умов поставки, найменувань товарів, їх ціни та загальної ваги і вартості.

Отже, з експортної декларації країни відправлення через її посилання на інвойс 2240540, вбачається вся необхідна інформація щодо товару, а тому твердження відповідача, про неможливість ідентифікувати товар, що ввозився на територію Україну, та не надання експортної декларації (декларації країни відправлення) є такими, що спростовані під час апеляційного перегляду справи.

З приводу посилань Харківської митниці на ненадання позивачем до митного оформлення каталогів, специфікацій, загальних прейскурантів (прайс-листів) виробника товару, неприйняття наданого до митного оформлення прайс-листа від 17.04.2024 б/н, у зв`язку з тим, що останній виданий продавцем безпосередньо ТОВ «НОВАСФЕРА», є по суті офертою для конкретного покупця та не відображає дійсну вартість у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, не містить зазначення одиниці виміру товарів та не містить терміну дії, колегія суддів зазначає таке.

Так, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27.01.2022 по справі № 810/3667/15, каталоги, специфікації, прейскуранти, прайс-листи продукції складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено. Таким чином, відомості, наведені у вказаних документах виробника товару, не мають імперативного характеру, а отже у разі їх наявності можуть прийматися митними органами лише до уваги, як додаткове джерело інформації.

Слід також врахувати висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 01.12.2023 по справі № 810/3766/16, згідно з яким ненадання декларантом запитуваних митним органом документів (каталогів, специфікацій, загальних прейскурантів (прайс-листів) виробника товару за відсутності у митниці підстав для витребування додаткових документів та належного (об`єктивного) обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим (основним) методом, якщо таких документів не надано, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування відповідачем іншого, зокрема, резервного методу визначення митної вартості товару.

Колегія суддів зауважує, що до переліку додаткових документів, визначених частиною третьою статті 53 МК України входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Водночас, положення цієї статті передбачають можливість надання на підтвердження митної вартості товарів не лише прайс-листа виробника, а й інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, до яких, зокрема можна й віднести прайс-лист продавця товару.

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд. Водночас наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Вказана правова позиція відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 28.02.2024 по справі № 815/1460/18.

Згідно з пунктом 3.7 Контракту, поставка товару повинна супроводжуватися усіма необхідними документами та обов`язково включати:

- інвойс у 3 примірниках;

- пакувальний лист у 3 примірниках;

- транспортний (перевізний) документ;

- прайс-лист в 1 примірнику (за запитом покупця);

- сертифікат походження в 1 примірнику.

Зі змісту наданого позивачем як до митниці так і до суду прайс-листа продавця товару ROLLYX s.r.o. вбачається, що кількісні, вартісні та якісні характеристики імпортованих позивачем товарів повністю відповідають інформації, зазначеній в інвойсі № 2240540 від 27.06.2024. При цьому у прайс-листі зазначено одиниці виміру товару pcs (штук) та kg (кілограм), що спростовує твердження відповідача про відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З приводу припущення митного органу про можливе не включення до складу митної вартості всіх її складових, зокрема, витрат на завантаження, не надання калькуляції транспортних витрат, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 12 Закону України Про транспортно-експедиторську діяльність № 1955-IV від 01.07.2004 (далі Закон № 1955-IV) визначено, що факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до частин 8, 9, 10 статті 9 Закону № 1955-IV платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Тобто, відповідно до чинного законодавства експедитор має право вчиняти усі необхідні дії щодо забезпечення перевезення товару з пункту відправки до пункту призначення від імені клієнта, укладає з перевізниками відповідні договори, після складання яких має встановлену ціну щодо наданих послуг з перевезення, яка обговорюється та узгоджується з клієнтом.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до інвойсу № 2240540 від 27.06.2024, транспортного документу CMR A121562, договору на перевезення № 02052022 від 02.05.2022, рахунку на оплату вартості перевезення № 274 від 01.07.2024, довідки про транспортні витрати № 01/07/24 від 01.07.2024, довідки ПАТ «Новий стиль» про транспортні витрати № б/н від 02.07.2024, заявки на перевезення, транспортування товару як до кордону України (пункту пропуску Шегині Медика) так і до кінцевого пункту призначення (м. Харків) здійснювалося за допомогою ФОП ОСОБА_1 .

Так, 02.05.2022 між ФОП ОСОБА_1 (надалі перевізник/експедитор) та ПАТ «Новий стиль» (надалі клієнт) укладено договір № 02052022 на міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом (далі Договір), предметом якого є надання клієнту комплексу транспортних послуг по міжнародному перевезенню вантажів автомобільним транспортом, а також експедирування вантажів.

Відповідно до пункту 2.1. Договору, суттєві умови надання перевізником замовнику послуг з відповідного перевезення визначаються у Заявці, що має юридичну силу лише після її узгодження сторонами. У Заявці в обов`язковому порядку сторони повинні узгоджувати найменування та вагу вантажу, умови та строки перевезення, місце та час завантаження та розвантаження вантажу.

Аналіз змісту вищевикладених положень Договору дозволяє дійти висновку, що документом, який підтверджує як основні так і додаткові витрати експедитора, що пов`язані з виконанням умов договору, є відповідна заявка.

Відповідно до наданої до митного оформлення заявки на перевезення під назвою «Загрузка из Польши» (мовою оригіналу) вбачається, що ПАТ «Новий стиль» замовив у перевізника ФОП ОСОБА_1 перевезення збірного вантажу від різних (трьох) продавців товару, загальна вартість перевезення збірного вантажу за домовленістю сторін становить 95 380,00 грн, вказане підтверджено змістом зв`язки

Колегією суддів встановлено, що до розрахунку митної вартості товарів за першим методом її визначення декларантом було додано вартість транспортування товару до місця ввезення в Україну Шегині Медика та згодом до кінцевого пункту призначення м. Харків, яка складається з перевезення збірного вантажу від різних (трьох) продавців товару в одному транспортному засобі: DAF AХ2575ОА/ НОМЕР_1 , загальна вартість перевезення цього збірного вантажу за домовленістю сторін становить 95380,00 грн.

На цю загальну погоджену вартість перевезення збірного вантажу перевізник ФОП ОСОБА_1 оформив рахунок № 274 від 01.07.2024 та надав довідку про вартість перевезення № 01/07/24 від 01.07.2024, в яких визначив окремо вартість послуг до митного кордону України 66766,00 грн, та від митного кордону України до м. Харкова 28 614,00 грн.

Оскільки вартість перевезення, у тому числі, до митного кордону України (яка включається до митної вартості товару) встановлена за збірний вантаж різної ваги від трьох різних продавців, ПАТ «Новий стиль» до митного оформлення надало довідку від 02.07.2024, в якій загальна вартість перевезення збірного вантажу (сумарна вага брутто 14839 кг) в сумі 66766,00 грн (до митного кодону України) розподілена, виходячи з ваги брутто кожної окремої партії товару від окремого продавця товару.

Вага брутто партії товару від постачальника ROLLYX s.r.o. складає 12419 кг (зазначено в графі 35 МД), відповідно вартість перевезення цієї партії товару 66766,00 грн / 14 839 кг х 12 419 кг = 55 877,55 грн.

Саме вартість витрат на доставку імпортованого товару поза митною територією України від міста Луштеніце (Чехія) до пункту пропуску Шегині - Медика у розмірі 55877,55 грн, які понесені позивачем на підставі договору № 02052022, була додана позивачем до митної вартості партій товару, що відповідачем підтверджується, як у відзиві на позовну заяву, так і в апеляційній скарзі.

Уся вищенаведена інформація, яка пов`язана з визначенням вартості послуги перевезення партії товару міститься в поданих до митного оформлення документах (транспортному документі CMR A121562, договорі на перевезення № 02052022 від 02.05.2022, рахунку на оплату вартості перевезення № 274 від 01.07.2024, довідці про транспортні витрати № 01/07/24 від 01.07.2024, довідці ПАТ «Новий стиль» про транспортні витрати № б/н від 02.07.2024, заявці на перевезення), тому твердження відповідача про відсутність розрахунку транспортних витрат, що містив відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, та незрозумілість механізму визначення вартості транспортних витрат є надуманим та таким, що не відповідає фактичним обставинам.

При цьому, розбіжностей у відомостях або неповноту даних про вказані витрати надані позивачем документи не містять.

Слід також зазначити, що згідно з укладеним контрактом № 23-Rollyx від 10.01.2023, продавець поставляє покупцю товар на умовах FCA Люстенице, за адресою вул. Зелена, 422.

Умова поставки FCA Люстенице також зазначена в специфікації № 14 від 25.06.2024 та інвойсі № 2240540 від 27.06.2024.

У CMR A №121562 в рядку 4 «Місце та дата завантаження вантажу» вказано: CZECH REPUBLIC ROLLYX s.r.o. ZELENA 422, LUSTENICE.

Місце завантаження CZECH REPUBLIC ZELENA 422, LUSTENICE є адресою місцезнаходження продавця ROLLYX s.r.o. (пункт 15 Контракту).

Згідно з пунктом 12.7. Контракту при тлумаченні цього Контракту мають силу правила ІНКОТЕРМС в редакції 2010 р.

Згідно з Правилами використання внутрішніх та міжнародних торгових термінів Інкотермс 2010, які були прийняті Міжнародною торговою палатою та чинні з 01.01.2011, при умовах поставки FCA продавець на власному складі, підприємстві чи в іншому зазначеному покупцем місці передає товар перевізнику, здійснює всі витрати, пов`язані із завантаженням товару, і сплачує митні платежі у країні-експортері.

З наведеного слідує, що за умовами терміну FCA на продавця покладаються обов`язки з митного очищення товару для експорту і всі транспортні витрати до передачі товару перевізнику.

Таким чином, оскільки ціна товару в інвойсі визначена на умовах поставки FCA Люстенице (за місцезнаходженням продавця), отже ціна товару включає в себе вартість завантаження на транспортний засіб.

Слід також зауважити, що відповідач, наполягаючи на наданні додаткових документів щодо понесених витрат саме експедитором ФОП ОСОБА_1 під час здійснення перевезення вантажу позивача, не наводить будь-яких розбіжностей в наданих позивачем документах на підтвердження заявленого розміру понесених позивачем витрат на транспортування товару з м. Луштеніце, Чехія до м/п Шегині Медика, Україна та згодом до м. Харків. Доказів неправильності обчислення розміру таких витрат відповідачем до суду не надано.

Враховуючи, що у спірних правовідносинах перевізником ФОП ОСОБА_1 було визначено загальну вартість такого обслуговування вантажу у розмірі 55877,55 грн (за товаром від продавця ROLLYX s.r.o.), яку позивач мав сплатити, ненадання до митного оформлення інформації щодо вартості кожної окремої складової транспортно-експедиційного обслуговування вантажу на вказану суму, з огляду на включення останньої до загальної митної вартості товару, не мало впливу на правильність визначення позивачем заявленої митної вартості.

Колегія суддів зауважує, що з огляду на не визначення МК України виду доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, транспортний документ CMR A121562, договір на перевезення № 02052022 від 02.05.2022, рахунок на оплату вартості перевезення № 274 від 01.07.2024, довідка про транспортні витрати № 01/07/24 від 01.07.2024, довідка ПАТ «Новий стиль» про транспортні витрати № б/н від 02.07.2024, заявка на перевезення, надані позивачем при митному оформленні товару, є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14.

Колегія суддів зауважує, що вказуючи в оскаржуваному рішенні про не надання до митного органу сертифікату походження, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не зазначив яким саме чином відсутність такого документу як сертифікат походження, з огляду на наявність обов`язкового документу інвойсу, унеможливлювало підтвердити достовірність визначення декларантом задекларованої митної вартості за ціною угоди.

Крім того, сертифікат походження не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару, а тому не має жодного значення для числових визначень митної вартості.

Отже, на переконання колегії суддів, відсутність сертифікату походження жодним чином не свідчить про наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

При цьому, слід зазначити, що 01.12.2023 набрало чинності Рішення № 1/2023 Підкомітету Україна - ЄС з питань митного співробітництва від 16 листопада 2023 року про внесення змін до Протоколу I «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі Рішення № 1/2023).

Відповідно до пункту 3 статті 1 Рішення № 1/2023, незважаючи на пункт 5 Статті 16 і пункт 3 Статті 21 Доповнення I до Конвенції, де кумуляція включає тільки держави ЄАВТ, Фарерські острови, держави-члени Європейського Союзу, Турецьку Республіку, учасників процесу Стабілізації й Асоціації, Республіку Молдова, Грузію й Україну, доказом походження може бути сертифікат з перевезення товару EUR.1 або декларація походження.

На умовах Рішення № 1 походження товару підтверджено експортером (компанією ROLLYX s.r.o.) замість сертифіката іншим документом - «декларацією походження».

В митній декларації цей документ зазначений в графі 47 під кодом 7012 «Декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером», що відповідачем не заперечується. Отже, на підставі Рішення № 1/2023 та пункту 3.7. контракту (який передбачає можливість зміни документів) походження товару підтверджено іншим документом, передбаченим обов`язковою для України міжнародною угодою, відтак доводи відповідача про не надання до митного органу сертифікату походження не можуть вважатись обґрунтованою підставою для коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів.

Доводи відповідача про те, що Контракт не засвідчений підписом особи уповноваженої на укладання контракту та не містить печатку підприємства (продавця), колегія судів вважає неприйнятними та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи, оскільки відповідно до змісту контракту № 23-Rollyx, особа, що діє від імені продавця ROLLYX s.r.o. та на підставі Статуту директор М. Ванкова/ M. Vankova.

Відповідно до пункту 13 контракту він набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

В розділі контракту «ПІДПИСИ/SIGNUTURES» з боку продавця наявний підпис з розшифровкою «M. Vankova», а також печатка продавця, що свідчить про неналежне дослідження відповідачем поданих до митного оформлення документів, та є додатковою підставою для скасування спірного рішення про коригування митної вартості товарів.

Враховуючи викладене, на підставі аналізу документів, поданих позивачем під час митного оформлення оцінюваного товару, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, з огляду на наявність розбіжностей в документах.

Посилання в оскаржуваному рішенні на відсутність у розпорядженні митного органу інформації щодо угод на ідентичні та подібні товари, колегія суддів вважає необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам статті 53 МК України, якою визначено вичерпний перелік документів, які має подавати декларант для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки жодним пунктом вказаної норми не передбачено подання такого виду документу.

Відповідно до частини третьої статті 318 МК України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 року № 3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності та інших.

Колегія суддів звертає увагу, що за приписами наведених вище правових норм у випадку виникнення обґрунтованих сумнівів митний орган повинен витребувати, а декларант - надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати такі сумніви. Тобто, необхідність подачі додаткових документів має бути обумовлена тим, які факти в аспекті митної вартості товару мав на меті встановити (спростувати) митний орган.

Саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Зважаючи на викладене висновки митного органу, наведені в оскаржуваному рішенні є такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, а тому не беруться колегією суддів до уваги.

Колегія суддів звертає увагу, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 Митного кодексу України, саме по собі не тягне для нього негативних правових наслідків та не є безумовною підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів лише з посиланням на те, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Така позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі № 803/776/17.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів, оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, вважає, що подані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

В той же час відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, без наведення детальних обґрунтувань щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відповідача були відсутні фактичні підстави для витребування додаткових документів та для коригування заявленої декларантом митної вартості.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності коригування митної вартості ввезеного позивачем товару за резервним методом визначення митної вартості згідно з оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000438/2 від 05.07.2024.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що оскаржуване рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів № UA807000/2024/000438/2 від 05.07.2024, винесене відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, тобто всупереч ст. 19 Конституції України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Харківської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.01.2025 по справі № 520/30834/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій Я.В. П`янова