Справа № 380/23263/24
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/23263/24 пров. № А/857/13738/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Довгої О.І

Запотічного І.І.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду 12 березня 2025 року (головуючий суддя Кондратюк Ю.С.), ухвалене у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Львів, у справі № 380/23263/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 », Національної поліції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

15.11.2024 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (далі-відповідач 1), Національної поліції України (далі-відповідач 2), в якому просила: визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо не нарахування й не виплати одноразової пропорційної частки грошової допомоги ОСОБА_1 як законному представнику члена сім`ї загиблого поліцейського матері малолітньої дитини - ОСОБА_5 , у зв`язку із загибеллю 03.12.2023 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , інспектора взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмового полку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під час виконання бойового завдання з відсічі збройної агресії російської федерації проти України поблизу селища Майорськ Бахмутського району Донецької області; зобов`язати відповідача 1 у 15-денний термін з дня набрання рішенням суду законної сили прийняти рішення про нарахування передбаченої законодавством України одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , матері малолітньої дитини - ОСОБА_5 , у зв`язку із загибеллю її батька ОСОБА_6 під час виконання бойового завдання з відсічі збройної агресії російської федерації проти України; зобов`язати відповідача 1 у 15-денний термін з дня набрання рішенням суду законної сили виплатити передбачену законодавством України одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 , матері малолітньої дитини - ОСОБА_5 , у зв`язку з загибеллю її батька поліцейського, ОСОБА_6 , під час виконання бойового завдання з відсічі збройної агресії російської федерації проти України.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду 12 березня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що адміністративне судочинство не охоплює вирішення питань, пов`язаних із перерозподілом грошових коштів між фізичними особами. Вказані відносини, що виникають у зв`язку з таким перерозподілом коштів, належать до сфери цивільного права та повинні вирішуватися у порядку, визначеному цивільним судочинством. Таким чином, позивач звернулася до адміністративного суду з вимогою, яка за своєю природою не підлягає розгляду в межах адміністративної юрисдикції, що свідчить про обрання неефективного та неналежного способу захисту порушеного права. Cуд дійшов висновку, що відмова відповідача 1 щодо нарахування й виплати одноразової пропорційної частки грошової допомоги позивачу, як законному представнику малолітньої дитини ОСОБА_5 у зв`язку із загибеллю старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , інспектора взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмового полку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не є протиправною, оскільки встановлення факту батьківства ОСОБА_6 щодо малолітньої ОСОБА_5 відбулося вже після прийняття наказу відповідачем 1 щодо виплати одноразової грошової допомоги, тому на час розгляду заяв третіх осіб відповідач 1 не знав і не міг знати про факт наявності у ОСОБА_6 малолітньої дитини ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду 12 березня 2025 року та позов задовольнити. Зазначає, що на день подання цієї апеляційної скарги ОГД, що була призначена іншим членам сім`ї за рішенням відповідача не виплачена у повному розмірі. Отже позивач вважає безпідставними посилання відповідачів на приписи п.2 Постанови №168, адже у спірних правовідносинах призначена сума ОГД не виплачена у повному розмірі, а виплачується поетапно. Тільки після фактичного отримання всіма особами повної суми ОГД у кожного з них виникає реальне право вимагати перерозподілу цих коштів через суд, якщо розмір їхньої частки викликає спір. Фактичний перерозподіл можливий тільки після виконання обов`язків відповідачами. На першому етапі батькам, дружині та неповнолітній доньці загиблого було виплачено 3 000 000 грн. в рівних частках. Залишок в розмірі 12 000 000 грн. щомісячно впродовж 40 наступних місяців виплачуватиметься (тобто по 75 000 грн. щомісячно батькам, дружині та неповнолітній доньці загиблого в рівних частках). Зазначає, що на час прийняття ДПОП ОШБ «Лють» рішення, оформленого Листом № 6314-2024 від 02.09.2024 невиплачена одноразова грошова допомога складала суму 10 700 000 грн, що дає можливість відповідачу провести відповідний перерозподіл ОГД між заявниками.

Відповідач 1 подав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідно до якого вважає вимоги апеляційної скарги необґрунтованими та просить у їх задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вказує на те, що у повній відповідності до вимог діючого законодавства, зокрема пункту 8 Порядку МВС № 376, ДПОП «ОШБ «Лють» було видано наказ від 10.04.2024 № 314 «Про виплату одноразової грошової допомоги», відповідно до якого, наказано здійснити поетапну виплату одноразової грошової допомоги, а саме на першому етапі 1/5 від призначеної суми одноразової грошової допомоги і щомісяця частками впродовж 40 наступних місяців залишку невиплаченої суми одноразової грошової допомоги у таких розмірах : ОСОБА_3 3 750 000 грн 00 коп.; ОСОБА_2 3 750 000 грн 00 коп.; ОСОБА_4 3 750 000 грн 00 коп.; ОСОБА_4 законному представникові неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_8 3 750 000 грн 00 коп. З моменту видачі зазначеного наказу, ці особи набули право на отримання конкретно визначеної частини одноразової грошової допомоги передбаченої Постановою КМУ № 168. Зазначений наказ є чинним та не оскаржувався в судовому порядку. Зазначає, що Постанова КМУ №168 та Порядок МВС № 376 не містить порядку перепризначення або перерозподілу вже призначеної та нарахованої одноразової грошової допомоги. Водночас, абзац 12 пункту 2 Постанови КМУ № 168 встановлює імперативне (безальтернативне) правило, відповідно до якого якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи, питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою або в судовому порядку між такими особами.

Позивач подала до суду відповідь на відзив, у якому з наведеними відповідачем 1 аргументами не погоджується. Посилання відповідача на те, що Рішення суду від 18.06.2024 набрало чинності пізніше, ніж одноразова грошова допомога була призначена та виплачена належним отримувачам (повністю перший етап та частково другий) не може бути підставою для висновку про те, що дитина не набула прав на отримання частки одноразової грошової допомоги у разі загибелі поліцейського, оскільки такий підхід до тлумачення законодавства не відповідатиме положенням законодавства, а також основним принципам охорони дитинства, а саме, рівності прав і свобод дітей, які визначені нормативно-правовими актами, незалежно від народження, або будь-яких інших обставин, а також міжнародним зобов`язанням держави згідно зі статтею 2 Конвенції про права дитини поважати і забезпечувати всі права, передбачені цією Конвенцією, за кожною дитиною, без будь-якої дискримінації.

Відповідач 2 подав до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого вважає вимоги апеляційної скарги необґрунтованими та просить у їх задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що зі змісту спірних правовідносин, обґрунтування позову та доданих документів вбачається, що питання нарахування та виплати ОГД здійснюється на підставі висновку та наказу ДПОП «ОШБ «Лють». Разом з тим НПУ по відношенню до позивача у сфері публічно-правових відносин жодного рішення не приймала, дій чи бездіяльності не здійснювала, що виключає факт порушення НПУ прав та інтересів позивача, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_6 проходив службу на посаді інспектора взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Наказом Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 886 о/с від 22.12.2023 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 звільнено зі служби в поліції та виключено зі списків особового складу із 03 грудня 2023 року. Підстава для звільнення: свідоцтво про смерть від 22 грудня 2023 року серії НОМЕР_1 (а.с. 25).

У зв`язку із смертю ОСОБА_6 члени сім`ї загиблого подали заяви про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Відповідно до довідки (за матеріалами особової справи) ОСОБА_6 склад сім`ї складає: дружина - ОСОБА_4 , дочка - ОСОБА_8 , батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 та сестра - ОСОБА_9 .

Наказом Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 10.04.2024 № 314 «Про виплату одноразової грошової допомоги», вирішено здійснити поетапну виплату одноразової грошової допомоги, а саме на першому етапі 1/5 від призначеної суми одноразової грошової допомоги і щомісяця частками впродовж 40 наступних місяців залишку невиплаченої суми одноразової грошової допомоги у таких розмірах: ОСОБА_3 3 750 000 грн 00 коп.; ОСОБА_2 3 750 000 грн 00 коп.; ОСОБА_4 3 750 000 грн 00 коп.; ОСОБА_4 законному представникові неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_8 3 750 000 грн 00 коп. (а.с. 24).

Водночас, рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 18.06.2024 у справі № 444/1360/24, яке набрало чинності 25.07.2024, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 18-20).

13.08.2024 та повторно 30.09.2024 позивач як матір неповнолітньої дитини ОСОБА_5 звернулась із заявами до начальника Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в разі загибелі поліцейського.

Листами № 6314-2024 від 02.09.2024 та № 7987-2024 від 15.10.2024 відповідачем 1 роз`яснено підстави відмови у виплаті одноразової грошової допомоги. Проінформовано про те, що на день загибелі інспектора взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , право на отримання мали лише дружина ОСОБА_4 , представник неповнолітньої дитини- ОСОБА_8 - ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 та батько- ОСОБА_2 . Департамент поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » правомірно розглянув питання призначення та виплати їм одноразової грошової допомоги рівними частинами по 3 750 000 грн. Рішення суду від 18.06.2024 набрало чинності пізніше, ніж одноразова грошова допомога була призначена та виплачена належним отримувачам (повністю перший етап та частково другий) (а.с. 30).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не нарахування й не виплати одноразової пропорційної частки грошової допомоги, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, (далі Закон № 580-VIII).

Згідно з п. 24, 34 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань:

бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості;

здійснює у взаємодії зі Збройними Силами України, Національною гвардією України, Державною прикордонною службою України, Державною спеціальною службою транспорту, Службою безпеки України боротьбу з диверсійно-розвідувальними силами агресора (противника) та не передбаченими законами України воєнізованими або збройними формуваннями.

Відповідно до п.2 4 ст. 24 Закону №580-VIII поліцію наділено додатковими повноваження, зокрема такими.

У разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Під час дії воєнного стану поліція особливого призначення в ході відсічі збройної агресії проти України за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, може брати участь в обороні України відповідно до Закону України «Про оборону України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 97 якого одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин.

Частиною 2 ст. 97 Закону № 580-VIII передбачено, що порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з статтею 98 Закону №580-VIII, у випадках, зазначених у пунктах 1, 2 частини першої статті 97 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) поліцейського.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) поліцейського визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указами Президента України протягом періоду з 24.02.2022 по даний час продовжувався строк дії воєнного стану в Україні.

З метою виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168) положеннями якої оперативно врегулював деякі особливості окремих виплат (в тому числі ОГД), зокрема для поліцейських, як осіб, які безпосередньо були залучені до виконання зазначених завдань.

Згідно з абз. 1 п. 2 Постанови № 168 сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1- 12 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян рф або республіки білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Згідно з абз. 6 п. 2 Постанови № 168 виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої у цьому пункті, здійснюється також сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1- 12 цієї постанови, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави- агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Відповідно до абз. 13 п. 2 Постанови № 168 якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи, питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою або в судовому порядку між такими особами.

Отже, у вказаних нормах Постанови № 168 йдеться про особливий вид виплати - одноразової грошової допомоги сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1- 12 цієї постанови, в тому числі поліцейських, які загинули або померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва).

Так, пунктом 2-1 Постанови № 168 Кабінет Міністрів України передбачено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають, зокрема, порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови; порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги.

З наведеного убачається, що Кабінет Міністрів України уповноважив МВС України визначити порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги під час дії воєнного стану.

Наказом від 21.06.2022 № 376 Міністерство внутрішніх справ України (далі - МВС України) затвердило Порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі поліцейських під час дії воєнного стану (далі - Порядок № 376).

Відповідно до п. 1 Порядку № 376 останній визначає механізм оформлення документів і виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови № 168 у разі загибелі поліцейських під час дії воєнного стану, які брали участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, а також поліцейських, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого за вказаних обставин під час дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Відповідно до п. 25 Порядку № 376, якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її отриманням звертаються інші особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, або в судовому порядку між цими особами.

За наявності спору між особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або між особами та органами, уповноваженими призначати та здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, щодо права на її призначення та отримання та/або її розміру орган, уповноважений здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, тимчасово зупиняє її виплату до вирішення спору в судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що аналізуючи норми Постанови № 168 та Порядку № 376, суд виснує, якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її отриманням звертаються інші особи, які також мають право на цю виплату, розподіл суми здійснюється за взаємною згодою осіб, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги. У разі неможливості досягнення згоди, спір вирішується у судовому порядку між цими особами. У разі виникнення спору між особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або між такими особами та органами, уповноваженими на її призначення та виплату, щодо права на отримання допомоги та/або її розміру, орган, відповідальний за здійснення виплат, зобов`язаний тимчасово призупинити виплату. Виплата може бути відновлена лише після остаточного вирішення спору у судовому порядку та набрання законної сили відповідним судовим рішенням. З огляду на предмет спору, суд зазначає, що адміністративне судочинство не охоплює вирішення питань, пов`язаних із перерозподілом грошових коштів між фізичними особами. Вказані відносини, що виникають у зв`язку з таким перерозподілом коштів, належать до сфери цивільного права та повинні вирішуватися у порядку, визначеному цивільним судочинством. Таким чином, позивач звернулася до адміністративного суду з вимогою, яка за своєю природою не підлягає розгляду в межах адміністративної юрисдикції, що свідчить про обрання неефективного та неналежного способу захисту порушеного права.

Проте суд апеляційної інстанції з такими висновками не погоджується виходячи з такого.

У своїй постанові Верховний суд від 10.05.2024 року по справі № 440/6725/23 зазначив, що за своєю природою одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця має компенсаторний характер, яка спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника), а тому виключення із кола осіб, які мають право на отримання допомоги, дитини військовослужбовця з підстав дати її народження не відповідає змісту і меті закону. Підхід Міністерства оборони України щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Постанови № 168 дитині, зачатій за життя загиблої (померлої) особи та народженій після її смерті є дискримінаційним.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи приписи ч.2 ст.9 КАС України та вимоги ст.245 КАС України щодо повноважень суду при вирішенні справи, вважає за необхідне для повного захисту прав неповнолітньої особи вийти за межі позовних вимог з огляду на таке.

25.07.2024 після набрання законної сили рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 18.06.2024 у справі № 444/1360/24, було встановлено факт, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, як це правильно встановлено судом першої інстанції, позивач як матір неповнолітньої дитини ОСОБА_5 13.08.2024 та повторно 30.09.2024 зверталась із заявами до начальника Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в разі загибелі поліцейського, проте відповідачем 1 рішення не було прийнято.

Лише листами № 6314-2024 від 02.09.2024 та № 7987-2024 від 15.10.2024 відповідачем 1 роз`яснено підстави відмови у виплаті одноразової грошової допомоги та проінформовано про те, що на день загибелі інспектора взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , право на отримання мали лише дружина ОСОБА_4 , представник неповнолітньої дитини- ОСОБА_8 - ОСОБА_4 , мати ОСОБА_3 та батько- ОСОБА_2 . Оскільки Рішення суду від 18.06.2024 набрало чинності пізніше, ніж одноразова грошова допомога була призначена та виплачена належним отримувачам (повністю перший етап та частково другий).

Слід зауважити, що у п.2 Постанови № 168 зазначено, що відмова від призначення та отримання одноразової грошової допомоги від імені малолітніх, неповнолітніх дітей загиблої (померлої) особи, а також недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, не допускається.

Аналіз заначено положення дає суду апеляційної інстанції можливість дійти висновку, що незалежно від волі повнолітньої особи, яка діє в інтересах малолітньої дитини, така дитина за законом має беззаперечне право на отримання належної частки.

З цього можна дійти висновку, що питання належної частки повинно бути вирішено суб`єктом призначення такої допомоги, що в даному випадку не було зреалізовано.

Згідно п.1.6 Наказу Міністерства Оборони України №45 від 25.01.2023 «Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, якщо після призначення та виплати ОГД у повному розмірі, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги між особами, які мають на неї право, вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Отже питання перерозподілу ОГД вирішується між особами, які мають на це право, після виплати ОГД у повному розмірі, що у спірному випадку не настало.

Водночас, згідно п.1.7 Наказу №45, рішення про відмову у призначенні ОГД може бути оскаржене в установленому законодавством порядку до суду, проте, як це встановлено судом апеляційної інстанції звернення позивача як матері неповнолітньої дитини ОСОБА_5 від 13.08.2024 та повторно 30.09.2024 залишились не розглянутими в порядку вимог законодавства.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що звернення позивача щодо нарахування й виплати одноразової пропорційної частки грошової допомоги малолітній дитині ОСОБА_5 , як законному представнику у зв`язку із загибеллю старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , інспектора взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмового полку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відповідачем 1 не розглянуто у спосіб, встановлений законодавством що є протиправним, а належним способом захисту порушеного права малолітньої особи буде зобов`язання відповідача 1 розглянути звернення позивач як матері неповнолітньої дитини ОСОБА_5 від 13.08.2024 та повторне 30.09.2024 в порядку вимог законодавства з врахуванням висновків, викладених у судовому рішенні. В задоволенні інших позовних вимог слід відмовити за передчасністю.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецеденту практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції обставинам справи не відповідають, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позов слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду 12 березня 2025 року у справі № 380/23263/24 скасувати та позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департамента поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо неналежного розгляду звернень ОСОБА_1 від 13.08.2024 та повторного від 30.09.2024 щодо нарахування й виплати одноразової пропорційної частки грошової допомоги малолітній дитині ОСОБА_5 у зв`язку із загибеллю старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , інспектора взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмового полку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у спосіб, встановлений законодавством.

Зобов`язати Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розглянути звернення ОСОБА_1 від 13.08.2024 та повторного від 30.09.2024 щодо нарахування й виплати одноразової пропорційної частки грошової допомоги малолітній дитині ОСОБА_5 у зв`язку із загибеллю старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , інспектора взводу № 3 роти № 2 батальйону № 2 полку управління поліції особливого призначення № 1 (штурмового полку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у спосіб, встановлений законодавством з врахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний