Справа № 160/10225/25
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність щодо нездійснення запитів на підтвердження стажу та заробітної плати;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 як не працюючому пенсіонеру та дитині війни, з врахуванням всього стажу, зазначеного в трудовій книжці в розмірах, відповідно ст.ст.27, 28, 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з дати звернення 07 травня 2021 року, виплатити компенсацію втрати частини доходу з 07 травня 2021 року та виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківській рахунок за заявою поданою представником, відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам..
Позовні вимоги обґрунтовані протиправною відмовою у призначенні пенсії за віком, яка обумовлена бездіяльністю пенсійного фонду щодо витребування необхідних підтверджуючих документів.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Відповідач правом на надання відзиву не скористався, надіслав копію пенсійної справи позивача.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в листопаді 1995 року ОСОБА_1 виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебуває на консульському обліку посольства України в державі Ізраїль.
07.05.2021р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Відділ обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) із заявою (Додаток 3 до Порядку № 22-1) призначити пенсію за віком як не працюючому пенсіонеру та дитині війни, в розмірах відповідно до чинного пенсійного законодавства України, із застосуванням всіх підвищень надбавок та доплат, здійснити запити відповідно до записів у трудовій книжці щодо отримання довідок по заробітній платі, що враховується при розрахунку пенсії, довідок про перейменування (реорганізацію) підприємств та інших недостатніх для призначення пенсії документів, врахувати найвигідніший період по заробітній платі, виплачувати на банківський рахунок відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».
В обґрунтування прийнятого рішення управлінням зазначено, що призначення пенсії можливе лише після надання оригінала паспорта громадянина України та документів про місце реєстрації. Для зарахування періодів роботи необхідно надати уточнюючі довідки.
26.11.2023 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та просив:
1. Здійснити запити необхідних документів на підтвердження трудового стажу, заробітної плати.
2. Прийняти нове рішення з врахуванням отриманих документів.
22.02.2024 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та просив:
1. Здійснити запити необхідних документів на підтвердження трудового стажу, заробітної плати.
2. Прийняти нове рішення з врахуванням отриманих документів.
3. Пенсію виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначених банком реквізитах.
4. Виплатити компенсацію втрати частини доходу за невиплату пенсії з 07.05.2021р.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 04.03.2024 року повідомлено, що відповідно до переліку послуг органів Пенсійного фонду України для надання допомоги у витребуванні документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсій необхідно надати інформацію, що дозволить сформувати запит та отримати необхідний документ, а саме: повну назву підприємства, установи, організації, де особа працювала (навчалась, проходила службу), його адреси, періодів роботи за які треба запросити довідки. Оскільки ксерокопія трудової книжки є неякісною, печатки та записи у ній не дають змоги встановити назви та місцезнаходження підприємств, де працював ОСОБА_1
24.04.2024 року представник позивача надав запитувану інформацію до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просив здійснити запити необхідних документів на підтвердження трудового стажу та заробітної плати ОСОБА_1 .
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 30.04.2024 року повідомлено, що відповідно до переліку послуг органів Пенсійного фонду України для надання допомоги у витребуванні документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсій необхідно надати інформацію, що дозволить сформувати запит та отримати необхідний документ, а саме: повну назву підприємства, установи, організації, де особа працювала (навчалась, проходила службу), його адреси, періодів роботи за які треба запросити довідки.
Враховуючи вищевикладене, повторно просив:
- здійснити запити необхідних документів на підтвердження трудового стажу та заробітної плати ОСОБА_1 . За відсутністю або ліквідації підприємств направити запит до архіву.
- пенсію виплачувати в АТ "Ощадбанк" відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.
- виплатити компенсацію втрати частини доходу за невиплату пенсії з 07.05.2021р.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20.03.2025 року повідомлено, що на Ваш лист від 24.04.2024 щодо запиту довідок інформація, де працював ОСОБА_1 та періодів роботи, за які необхідно запросити довідки, надана не в повному обсязі, а саме: відсутня інформація щодо змін назв підприємств, установ, організацій, їх правонаступників або в разі ліквідації підприємства архівної установи, до якої необхідно направити запити.
Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною третьою статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.
Згідно з ч.2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Отже, кожен громадянин України, має право на вибір місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав, включаючи право на пенсійне забезпечення.
При цьому Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами (ч. 3 ст. 25 Конституції України).
Призначення і виплата пенсій громадянам України, які проживають за її межами, та громадянам інших країн, які переїхали на постійне проживання до України, здійснюється згідно із пенсійним законодавством України, яке складається із Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів (угод), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.
У тих випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, то застосовуються правила, встановлені цими договорами (угодами).
В даному випадку відсутність відповідної міжнародної угоди між Україною та Ізраїлем не може бути підставою для позбавлення громадянина України гарантованого йому державою права на отримання пенсії у старості.
Позивач, не залежно від часу проживання в Ізраїлі, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.
Відповідно до Конституції України гарантування непрацездатним громадянам України права на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій передбачено Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон України №1788-XII).
Згідно із пунктом "а" статті 3 Закону України №1788-XII, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема: особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Правові відносини у сфері загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регулюється Законом України від 09 липня 2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), який набрав чинності з 01.01.2004 року, та починаючи з 01.01.2011 року Законом України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Відповідно до статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня права, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня настання такого права. Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Згідно п. 1 та п. 2 ст. 24 Закону №1058-ІУ визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у ст. 20 Закону №1058-IV, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч. 2 ст. 20 Закону №1058-ІV).
За приписами абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення та пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Аналіз наведених правових положень свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Відмова у призначенні пенсії згідно до спірного рішення
- періоди роботи згідно до вкладишу трудового книжки не зараховано до страхового стажу оскільки на титульній страниці вкладишу не вірно зазначено дату народження заявника.
Разом з тим, як вбачається з наявного в матеріалах справи копії вкладишу до трудової книжки позивача, дата народження ОСОБА_1 зазначена як ІНФОРМАЦІЯ_1 , о відповідає даті народження, яка міститься в паспорті позивача.
Отже, наведена пенсійним органом підстави для незарахування періодів роботи згідно до вкладишу трудової книжки є необґрунтованою та протиправною.
Щодо первинних документів для зарахування страхового стажу суд зазначає, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Така позиція суду узгоджується також із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Отже, відповідач не позбавлений можливості зробити запити до відповідних державних органів України для підтвердження особистості позивача, чого відповідачем зроблено не було, доказів протилежного відповідачем суду не надано.
При цьому, з матеріалів справи та відзиву відповідача вбачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не здійснювався розгляд доданих до заяви документів, не досліджувався їх зміст.
Відповідно до п. 4.2 Порядку 22-1 саме до повноважень відповідача належить, зокрема, перевірка змісту і належності оформлення наданих документів.
З огляду на те, що відповідачем не здійснювався розгляд доданих до заяви документів, не досліджувався їх зміст позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком, як не працюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу, зазначеного в трудовій книжці, заробітної плати для обчислення пенсії, починаючи з дати звернення, виплатити компенсацію втрати частини доходів та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам є передчасними та задоволенню не підлягає.
Порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву представника позивача про призначення пенсії за віком, як не працюючому пенсіонеру, з урахуванням висновків суду в даній справі.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 з врахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати за подачу позову до суду у розмірі 484,48 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька