Справа № 320/38653/25
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

04 серпня 2025 року Київ № 320/38653/25

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 31.07.2025 звернувся через підсистему «Електронний суд» до суду з позовом до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Просить суд:

- визнати протиправними дії головного державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ю. Савченко;

- визнати протиправними та скасувати: постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2025 ВП № НОМЕР_3; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 30.07.2025 ВП № НОМЕР_3; постанову про стягнення виконавчого збору від 30.07.2025 ВП № НОМЕР_3.

31.07.2025 разом із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову (зареєстрована 01.08.2025), в якій заявник просить суд зупинити дії:

- постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2025 ВП № НОМЕР_3;

- постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 30.07.2025 ВП № НОМЕР_3;

- постанови про стягнення виконавчого збору від 30.07.2025 ВП № НОМЕР_3;

- заборони Подільському відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вживати заходів щодо примусового стягнення із заявника коштів, які передбаченні до стягнення відповідно до: постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2025 ВП № НОМЕР_3; постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 30.07.2025 ВП № НОМЕР_3; постанови про стягнення виконавчого збору від 30.07.2025 ВП № НОМЕР_3.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заяви зазначає, що 30.07.2025 головним державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ю. Савченко винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2025 ВП № НОМЕР_3, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 30.07.2025 ВП № НОМЕР_3 та постанову про стягнення виконавчого збору від 30.07.2025 ВП № НОМЕР_3. Зазначено, що постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.01.2025 № 4А-3974 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення була винесена 05.01.2025, набрала чинності - 20.01.2025. Таким чином, на переконання заявник, строк для пред`явлення її до виконання завершився 20.04.2025.

На переконання заявника, очевидними є ознаки протиправності рішення відповідача, та порушення його прав, свобод та інтересів.

Про необхідність вжиття заходів забезпечення позову зазначено, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Зокрема, може відбутись протиправне стягнення із заявника штрафу у подвійному розмірі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на таке.

За положеннями статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених норм процесуального закону дає підстави стверджувати, що заходи забезпечення позову можуть вживатись виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За нормами частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Слід зазначити, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась із такою заявою, позовним вимогам.

Разом із тим, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема прийматись у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, із майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17.

При цьому, із буквального змісту прохальної частини заяви вбачається, що обраний спосіб забезпечення позову, зокрема шляхом заборони Подільському відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вживати заходів щодо примусового стягнення із заявника коштів, які передбаченні до стягнення відповідно до: постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2025 ВП № НОМЕР_3; постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 30.07.2025 ВП № НОМЕР_3; постанови про стягнення виконавчого збору від 30.07.2025 ВП № НОМЕР_3, частково відповідає видам забезпечення позову відповідно до вимог процесуального закону, у зв`язку із цим заяву слід задовольнити частково.

Із АСВП за ідентифікаторами доступу у межах виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 судом установлено, що воно відкрите постановою головного державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савченко Юлією Йосипівною від 30.07.2025 на підставі виконавчого документа - постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.01.2025 № 4А-3974 про стягнення штрафу, на підставі якої може бути здійснено стягнення суми штрафу.

До примусового виконання ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся із заявою від 14.05.2025, постанова від 05.01.2025 № 4А-3974 набрала законної сили 20.01.2025.

Крім того з АСВП встановлено, що державним виконавцем 30.07.2025 винесені постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

При цьому, у відповідності до вимог пункту 5 частини третьої статті 151 Кодексу, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.01.2025 № 4А-3974 у межах виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 до ухвалення рішення у справі № 320/38653/25, суд виходив із того, що такий спосіб забезпечення позову відповідає вимогам частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути застосований судом, а положення пункту 5 частини третьої статті 151 Кодексу, у цьому випадку не застосовуються, оскільки фактично судом не зупиняється дія постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.01.2025 № 4А-3974, яка не є предметом спору, а також не встановлюється заборона або обов`язок вчиняти дії, що випливають з такої постанови.

Пунктом 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Таким чином, на думку суду, оскільки заявником оскаржуються постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2025 ВП № НОМЕР_3, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 30.07.2025 ВП № НОМЕР_3 та про стягнення виконавчого збору від 30.07.2025 ВП № НОМЕР_3, виконавче провадження за якими відкрито на підставі виконавчого документа - постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.01.2025 № 4А-3974, а із АСВП по цьому виконавчому провадженню убачається, що державним виконавцем вчиняються виконавчі дії, наслідками яких може бути фактичне стягнення грошових коштів, то невжиття заходів забезпечення позову в цьому випадку може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких він звернувся, з огляду на те, що державний виконавець прийняв до примусового виконання постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.01.2025 № 4А-3974 як виконавчий документ, відкрив виконавче провадження та розпочав вчиняти виконавчі дії, про що зазначено вище.

З огляду на вказані обставини, суд уважає, що примусове виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.01.2025 № 4А-3974 може призвести до значної шкоди інтересам заявника та негативних наслідків. А тому подальше її примусове виконання істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав ОСОБА_1 .

Отже оскільки заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.01.2025 № 4А-3974 про стягнення із заявника штрафу до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі, відповідають предмету позову та вжиття таких заходів не зумовлюють фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища заявника, суд доходить висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

У решті вимог заяви слід відмовити, оскільки запропоновані заявником заходи забезпечення позову вимагатимуть фактично розглянути спір по суті, з установленням усіх фактичних обставин справи.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 150-154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

заяву про забезпечення позову - задовольнити частково.

Забезпечити адміністративний позов ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов.

Зупинити стягнення за постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) від 05.01.2025 № 4А-3974 про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) штрафу у межах виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 до ухвалення рішення у справі № 320/38653/25.

У задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Ухвалу в частині вжиття судом заходів забезпечення позову допустити до негайного виконання.

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи (їх представникам).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Скрипка І.М.