Справа № 320/8740/25
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року справа №320/8740/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЮНІБІЛД до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю ЮНІБІЛД з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 30.10.2024 року №0124136/0706 (форма «ПН»);

-визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 30.10.2024 №0124087/0706 (форма «Р»);

-визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 30.10.2024 року №0124129/0706 (форма «П»);

-визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 30.10.2024 року №0124133/0706 (форма «Р»);

-визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 30.10.2024 року №0124134/0706 (форма «В4»);

-визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 31.10.2024 №5 (форма «Д»);

-визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 31.10.2024 року №5 (форма «Д»).

В обґрунтування позову позивач зазначає, що висновки акту перевірки, на підставі яких були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства і тому позивач вважає спірні рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржувані рішення прийняті відповідно до норм та у спосіб чинного законодавства, посилаючись на обставини, викладені в акті перевірки та наданому суду відзиві.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій останній підтримав позовні вимоги та доводи викладені в позовній заяві.

Протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті, призначивши судове засідання.

У зв`язку з наданням позивачем додаткових доказів по справі, суд протокольною ухвалою суду повернувся в підготовче засідання з метою розгляду питання щодо долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні судом долучено подані позивачем докази, у зв`язку з чим протокольною ухвалою суду закрито підготовче засідання та вирішено здійснювати розгляд справи по суті. Представник позивача в судовому засіданні подав до суду заяву в якій просив розгляд даної справи здійснити в порядку письмового провадження. Представник відповідача не заперечував та поклав вирішення даного клопотання на розсуд суду. В подальшому протокольною ухвалою суду суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

У період з 30.07.2024 по 09.09.2024 на підставі направлень виданих Головним управлінням ДПС у м. Києві відповідно до ст.ст.20, 77, 82 Податкового кодексу України, п.2 частини І ст. 13 розділу IV, ст. 25 розділу VI Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у зв`язку зі змінами підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, внесеними Законом України від 09.11.2023 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок» та на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 21.06.2024 №4316-п, проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІБІЛД» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 06.12.2018 по 31.03.2024, валютного - за період з 06.12.2018 по 31.03.2024 та іншого законодавства за відповідний період, згідно затвердженого плану документальної перевірки.

За результатами проведеної перевірки було складено Акт від 16.09.2024 р. №104003/Ж5/26-15-07-06-01-19/42675928 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЮНІБІЛД».

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "ЮНІБІЛД":

1)п.44.1 ст.44 пп 134.1.1. п. 134.1 ст.134 ПК України, п.6, п. 11, п. 15, п.20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» затвердженого Наказом Міністерства фінанси України, ст.4, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 ст.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, в результаті чого:

занижено податок на прибуток у загальній сумі 18 819 787 гривень, в тому числі по періодах: -за 2019 рік у сумі 158 027 грн; -за 2020 рік у сумі 197 401 грн; -за 2021 рік у сумі 2 370 459 грн; -за 2022 рік у сумі 16 093 899 грн завищено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток у сумі 13 706 303 грн за 1 квартал 2024 року;

2)п. 198.1, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст. 198, п.189.1 ст.189 ПК України, ст.4, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 ст.1 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, в результаті чого:

занижено податок на додану вартість у загальній сумі 22 448 508 грн, у тому числі

по періодах: -жовтень 2019 року у сумі 175 586 грн; - квітень 2021 року у сумі 370 грн; - червень 2021 року у сумі 290 126 грн; - липень 2021 року у сумі 284 643 грн; -вересень 2021 року у сумі 246 787 грн; -жовтень 2021 року у сумі 615 937 грн; -листопад 2021 року у сумі 515 667 грн; - грудень 2021 року у сумі 374 520 грн; - травень 2022 року у сумі 1 429 440 грн; - липень 2022 року у сумі 4 130 968 грн; -серпень 2022 року у сумі 917 705 грн; -вересень 2022 року у сумі 6 779 301 грн; -жовтень 2022 року у сумі 6 687 458 грн та завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) у сумі 1 711 911 грн за березень 2024 року;

3)п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних накладні при визначені податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України:

в травні 2022 року на суму 7 147 200,44 грн, крім того ПДВ 1 429 440,09 грн;

в червні 2022 року на суму 101 136 715,7 грн, крім того ПДВ 20 227 343,14 грн;

4)п.201.10 ст.201 та п.89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в результаті чого несвоєчасно зареєстровані податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в червні 2023 року;

5)п.51.1 ст.51, п.70.16, пп 176.2 «б» п. 176.2 ст.176 ПК України, п.1.2 розділу 1, п.3.1 та п.3.2 розділу Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку , а саме, несвоєчасне подання за І квартал 2022 року;

6)пп.168.1.1. п.168.1 ст.168 з урахування пп.168.4.1 п. 168.4 ст.168, пп.168.4.4 п. 168.4 ст.168, п.57.1 ст.57, п.54.2 ст.54, п.87.9 ст.87 ПК України в результаті чого допущено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо своєчасності перерахування податку на доходи фізичних осіб до бюджету, а саме несвоєчасно сплачено податок, а саме за період лютий 2022 року - серпень 2022 року;

7)пп. 168.1.1 п. 168.1 ст.168 з урахуванням п.54.2 ст.54, абз 2 п.57.1 ст.57, п.87.9 ст.87, пп.168.1.1 пп.168.1.5. п.168.1, пп.168.4.4, пп.168.4.7 п.168.4 ст.168, п.171.1 ст.171, пп. «е» п. 176.1 ст. 176, пп. 1.1, пп. 1.2, пп. 1.3, пп. 1.4, пп. 1.5, пп. 1.6, п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, в результаті чого підприємством несвоєчасно сплачено до відповідного бюджету утриманий військовий збір, а саме за період: лютий 2022 року - вересень 2022 року.

Не погоджуючись з висновками, викладеними у Акті перевірки 10.10.2024 року ТОВ «ЮНІБІЛД» подано до ГУ ДПС у м. Києві Заперечення вих. №174/ЮБ-24 до Акту від 16.09.2024 р. №104003/Ж5/26-15-07-06-01-19/42675928 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЮНІБІЛД».

30.10.2024 року отримано від ГУ ДПС у м. Києві Лист «Про розгляд заперечення ТОВ «ЮНІБІЛД» від 25.10.2024 №39783/Ж 12/26-15-07-06-01-09, відповідно до якого Заперечення надані Товариством не враховано, та висновки Акту перевірки в частині виявлених порушень залишено без змін.

За результатами проведеної перевірки та, на підставі висновків викладених у Акті перевірки, ГУ ДПС у м. Києві зроблено розрахунок грошових зобов`язань та надіслано платнику податків наступні податкові повідомлення-рішення.

1.Податкове повідомлення-рішення від 30.10.2024 року №0124136/0706 (форма «ПН»).

Згідно Акту перевірки встановлено порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, ТОВ «ЮНІБІЛД» не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні при визначені податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 ст.198 ПК України:

-в травні 2022 року на суму 7 147 200,44 грн, крім того ПДВ 1 429 440,09 грн;

-в червні 2022 року на суму 101 136 715,70 грн, крім того ПДВ 20 227 343,14 грн.

На підставі ст. 120-1 ПК України застосовано штраф у розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 грн., що у загальному розмірі становить 6 800 грн.

2. Податкове повідомлення-рішення від 30.10.2024 №0124087/0706 (форма «Р»).

Згідно Акту перевірки встановлено порушення п.44.1. ст.44, пп. 134.1.1. п. 134.1 ст.134 ПК України, п.6, п. 11, п. 15, п.20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України, ст.4, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 ст.1 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток у загальній сумі 18 819 787 гривень, в тому числі по періодах:

За 2019 ріку сумі 158 027 грн;

За 2020 рік у сумі 197 401 грн;

За 2021 рік у сумі 2 370 459 грн;

За 2022 рік у сумі 16 093 899 грн.

За результатами виявлених порушень на підставі п.п.54.3.2. п.54.3 ст.54 ПК України та відповідно до п. 123.2 ст.123 ПК України, збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на прибуток підприємств, який сплачують інші платники на суму 18 819 787 грн. та нараховано штрафні санкції у розмірі 25%, що становить 4 062 982 грн.

3. Податкове повідомлення-рішення від 30.10.2024 року №0124129/0706 (форма «П»).

Згідно Акту перевірки встановлено порушення п.44.1 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України, п.6, п. 11, п. 15, п.20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом міністерства фінансів України, ст.4, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 ст.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у сумі 13 706 303 грн за 1 квартал 2024 року.

За результатами виявлених порушень на підставі п.п.54.3.2. п.54.3 ст.54 ПК України, збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств, який сплачують інші платники на суму 13 706 303 грн.

4. Податкове повідомлення-рішення від 30.10.2024 року №0124133/0706 (форма «Р»).

Згідно Акту перевірки встановлено порушення п.198.1, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п. 189.1 ст. 189 ПК України, ст.4, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2. ст.1 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість у загальній сумі 22 448 508 грн, у тому числі по періодах: жовтень 2019 року у сумі 175 586 грн, квітень 2021 року у сумі 370 грн, червень 2021 року у сумі 290 126 грн, липень 2021 року у сумі 284 643 грн, вересень 2021 року у сумі 246 787 грн, жовтень 2021 року у сумі 615 937 грн, листопад 2021 року у сумі 515 667 грн, грудень 2021 року у сумі 374 520 грн, травень 2022 року у сумі 1 429 440 грн, липень 2022 року у сумі 4 130 968 грн, серпень 2022 року у сумі 917 705 грн, вересень 2022 року у сумі 6 779 301 грн, жовтень 2022 року у сумі 6 687 458 грн.

За результатами виявлених порушень на підставі п.п.54.3.2 п.54.3 ст.53 та відповідно до п.123.2 ст.123 ПК України донараховано податку на додану вартість у розмірі 22 448 508,00 грн та нараховано штрафні санкції у розмірі 5 612 127,00 грн.

5. Податкове повідомлення-рішення від 30.10.2024 року №0124134/0706 (форма «В4»).

Згідно Акту перевірки встановлено порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5, п.198.6 ст. 198, п. 189.1 ст. 189 ПК України, ст.4, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2 ст.1 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) у сумі 1 711 911,00 грн. за березень 2024 року.

За результатами виявлених порушень на підставі п.п.54.3.2 п.54.3 ст.53 та зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1 711 911,00 грн за березень 2024 року.

6. Податкове повідомлення-рішення від 31.10.2024 №5 (форма «Д»).

Згідно Акту перевірки встановлено порушення пп. 168.1.1 п.168.1 ст.168, пп.168 з урахуванням п.54.2 ст.54, абз.2 п.57.1 ст.57, п.87.9 ст.87, пп.168.1.2, пп168.1.5 п.168.1, пп. 168.4.4, 168.4.7 п. 168.4 ст. 168, п. 171.1 ст. 171, пп. «е» п. 176.1 ст. 176 ПК України в результаті чого допущено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо своєчасності перерахування податку на доходи фізичних осіб до бюджету, саме несвоєчасна сплата до бюджету податку на доходи фізичних осіб у період з лютого 2022 по серпень 2022 року. За результатами виявленого порушення застосовано штрафні санкції у розмірі 653 949,10 грн.

7. Податкове повідомлення-рішення від 31.10.2024 року №5 (форма «Д»).

Згідно Акту перевірки встановлено порушення пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 з урахуванням п.54.2 ст.54, абз.2 п.57.1 ст.57, п.87.9 ст.87, пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168.1, пп.168.4.4, пп.168.4.7 п.168.4 ст.168, п.171.1 ст.171, пп. «е» п.176.1 ст.176, пп.1.1, пп.1.2, пп.1.3, пп.1.4, пп.1.5, пп.1.6, п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, в результаті чого підприємством несвоєчасно сплачено до відповідного бюджету утриманий військовий збір у період з лютого 2022 року по вересень 2022 року.

За результатами виявленого порушення застосовано штрафні санкції у розмірі 80 845,73 грн.

ТОВ «ЮНІБІЛД» не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями проведено процедуру адміністративного оскарження та подано до Державної податкової служби України Скаргу вих.№212/ЮБ-24 від 14.11.2024 року на податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 30.10.2024 року №0124136/0706 (форма «ПН»); від 30.10.2024 року №0124087/0706 (форма «Р»); від 30.10.2024 року №0124129/0706 (форма «П»); від 30.10.2024 року №0124134/0706 (форма «В4»); від 30.10.2024 року №0124133/0706 (форма «Р»); від31.10.2024 року №5 (фора «Д»); від 31.10.2024 року №5 (форма «Д).

ТОВ «ЮНІБІЛД» 20.01.2025 отримано Рішення про результати розгляду скарги від 17.01.2025 вих. №1633/6/99-00-06-01-01-06, яким ППР ГУ ДПС у м. Києві залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Не погодившись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями та діями відповідача щодо організації, проведення та поновлення документальної планової виїзної перевірки позивача останній звернуся за захистом порушених прав до Київського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та враховує наступне.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) (далі також - ПК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Щодо організації порядку ведення бухгалтерського та податкового обліку суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно п. 2 ст. 8 Розділу III Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Відповідно до п. 5 ст. 8 Розділу III Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підприємство самостійно:

-визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємству;

-обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених чим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних;

-розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Отже, ТОВ "ЮНІБІЛД" відповідно до ст. 8 Розділу III Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» самостійно:

-визначено облікову політику підприємства;

-обрано систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних;

- затверджено правила документообороту і технологію обробки облікової інформації;

-тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній форм, та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

- назву документа (форми);

- дату складання;

- назву підприємства, від імені якого складено документ;

-зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

- особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 3 ст. 9 Податкового кодексу України, інформацію, що міститься у складених ТОВ "ЮНІБІЛД" первинних документах, належним чином систематизовано на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Судом встановлено, що первинні документи та регістрів бухгалтерського обліку, які були представлені ТОВ "ЮНІБІЛД" представникам ГУ ДПС у м. Києві складені належним чином та мають усі необхідні обов`язкові реквізити, передбачені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Отже, твердження ГУ ДПС у м. Києві про порушення п. 44.1 ст. 44 ПК України є безпідставним та не відповідає дійсності.

Щодо правових підстав визначення податку на прибуток суд зазначає наступне.

Згідно п. 134.1.1 п. 134.1. ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

ТОВ «ЮНІБІЛД» в періоді, що перевірявся складало фінансову звітність відповідно до вимог П(С)БО і МСФЗ, об`єкт оподаткування податком на прибуток визначено ТОВ «ЮНІБІЛД» належним чином, відповідно до законодавства, а саме - шляхом коригування фінансового результату до оподаткування визначеного у фінансовій звітності ТОВ «ЮНІБІЛД» на різниці, які визначені відповідними положеннями Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (далі-П(С)БО 16 «Витрати»), витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Згідно п. 6 П(С)БО 16 «Витрати», витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Всі витрати відображені в бухгалтерському обліку ТОВ 'ЮНІБІЛД одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань, про що свідчать надані під час перевірки представникам ГУ ДПС у м. Києві регістри бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 11 П(С)БО 16 «Витрати», собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються:

прямі матеріальні витрати;

прямі витрати на оплату праці;

інші прямі витрати;

змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

При цьому, перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством, (абз. 8 п. 11 П(С)БО 16 «Витрати»).

Згідно п. 20 П(С)БО 16 «Витрати», до інших операційних витрат у тому числі включаються: втрати від знецінення запасів; нестачі й втрати від псування цінностей.

Статтею 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено Принципи бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності ТОВ "ЮНІБІЛД" здійснюється із повним додержання усіх принципів, а саме: «повного висвітлення», «автономності», «послідовності», «безперервності», «нарахування», «превалювання сутності над формою», «єдиного грошового вимірника», тощо.

Ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової та податкової звітності, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 1.2 п. 1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, ТОВ «ЮНІБІЛД» здійснюється на підставі належним чином оформлених первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, що були представлені працівниками підприємства представникам ГУ ДПС у м. Києві.

При цьому, правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, вибір системи регістрів обліку та порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації, відповідно до ст. 8 Розділу III Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», визначено ТОВ "ЮНІБІЛД" самостійно.

Відповідно до норм чинного законодавства, ГУ ДПС у м. Києві не має повноважень та законодавчих підстав встановлювати на підставі яких саме документів операції повинні відображатися в бухгалтерському обліку та Фінансової звітності платників податків, отже твердження про відсутність або неналежне оформлення пред`явлених документів є безпідставним та не відповідає вимогам діючого законодавства України.

Щодо особливостей документального оформлення ТОВ "ЮНІБІЛД" операцій, пов`язаних із рухом та/чи списанням активів, суд зазначає наступне.

Відповідно до Акту перевірки ТОВ «ЮНІБІЛД» в періоді, що перевірявся здійснювало списання матеріалів (нестачі і втрати від псування цінностей) в загальному розмірі 7 147 200,44 грн, як таких, що були пошкоджені під час військових дій.

В період з 01.03.2022р. по 18.03.2022р. внаслідок бойових дій, спричинених військовою агресією з боку російської федерації, зокрема, бомбардувань, ракетних та артилерійських обстрілів, Товариству завдано майнової шкоди, зокрема, пошкоджено та знищено майно ТОВ «ЮНІБІЛД», яке було розташовано на об`єкті будівництва в м. Чернігів вул. Індустріальна, буд. 11, яке належить AT «Будіндустрія».

20.04.2022 AT «Будіндустрія», як власником об`єкту будівництва, було подано до Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області заяву про вчинення кримінального правопорушення та було повідомлено листом Товариство, що майно ТОВ «ЮНІБІЛД», яке знаходилось на об`єкті будівництва в м. Чернігів вул. Індустріальна, буд. 11, було пошкоджено та його стан унеможливлює подальше використання.

У зв`язку з порушенням кримінального провадження 21.04.2022р. правоохоронними органами було зафіксовано факт пошкодження майна на об`єкті будівництва в м. Чернігів вул. Індустріальна, буд. 11, про що було складено відповідний протокол огляду місця події (обстрілів).

Зважаючи на активні бойові дії, ТОВ «ЮНІБІЛД» було прийнято рішення з 01.03.2022 року щодо тимчасового призупинення діяльність Товариства на зазначеному об`єкті. По працівниках були прийняті накази про призупинення трудових відносин. В період з 01.03.2022р. по 18.03.2022р. на об`єкті будівництва в м. Чернігів вул. Індустріальна, буд. 11 АТ «Будіндустрія» уповноважені представники ТОВ «ЮНІБІЛД» не були присутні, доступ до об`єкта будівництва був відсутній.

У зв`язку із знищенням запасів під час військових дій на об`єкті будівництва ТОВ «ЮНІБІЛД» в м. Чернігів вул. Індустріальна, буд. 11 АТ «Будіндустрія» Товариством прийнято рішення про списання з бухгалтерського обліку запасів, які були знищені та пошкоджені під час військових дій, які втратили свої якісні властивості та непридатні до подальшого використання. Дане рішення було оформлено наказом №43/1 від 05.05.2022р. про списання запасів під час військових дій на об`єкті будівництва ТОВ «ЮНІБІЛД» в м. Чернігів, вул. Індустріальна, буд. 11 АТ «Будіндустрія».

В ході проведення перевірки контролюючим органом надано запит №5 від 21.08.2024 щодо списання сировини та матеріалів. У відповідь на зазначений запит ТОВ «ЮНІБІЛД» надано документи, які підтверджують факт настання надзвичайної події, а також обсяг матеріалів, які знаходились на об`єкті в м. Чернігів вул. Індустріальна, буд. 11 АТ «Будіндустрія», а саме: наказ №39/1 від 27.04.2022р. про створення інвентаризаційної комісії та проведення інвентаризації на об`єкті будівництва ТОВ «ЮНІБІЛД»; протокол інвентаризаційної комісії ТОВ «ЮНІБІЛД» від 04.05.2022р.; наказ №43/1 від 05.05.2022р. про списання запасів під час військових дій на об`єкті будівництва ТОВ «ЮНІБІЛД» в м. Чернігів вул. Індустріальна, буд. 11 АТ «Будіндустрія»; Акт списання ТОВ «ЮНІБІЛД» № 2 від 06.05.2022р. інвентаризаційний опис запасів від 04.05.2022р.; заява АТ «Будіндустрія» про вчинення кримінального правопорушення № 1/2004 від 20.04.2022р.; повідомлення Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області про реєстрацію заяви АТ «Будіндустрія» про вчинення кримінального правопорушення за № 1/2004 від 20.04.2022р.; повідомлення АТ «Будіндустрія» від 20.04.2022р. про пошкодження майна ТОВ «ЮНІБІЛД» на об`єкті будівництва в м. Чернігів вул. Індустріальна, буд. 11; копії документів, що підтверджують факт переміщення товарно-матеріальних цінностей на об`єкт будівництва в м. Чернігів вул. Індустріальна, буд. 11.

Однак, незважаючи на неодноразові роз`яснення ДПС України, у рішенні про результати розгляду скарги контролюючим органом зазначено про неприйняття Листа Торгово-промислової палати від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, що засвідчує військову агресію російської федерації проти України, як форс-мажорну обставину, оскільки воно адресовано не ТОВ «ЮНІБІЛД», а всім кого це стосується.

Додатково контролюючим органом зазначено:

-про дефектність листа від 20.04.2022 року АТ «БУДІНДУСТРІЯ» про пошкодження майна ТОВ «ЮНІБІЛД», а саме лист складено не на офіційному бланку та не містить обов`язкові реквізити, однак зазначений лист носить інформативний характер, та не впливає на визначення розміру збитків завданих Товариству, який встановлюється виключно в ході проведення інвентаризації;

-в заяві АТ «Будіндустрія» від 20.04.2022 №1/2002 до Чернігівського РУП ГУ ПП в Чернігівській області про вчинення кримінального правопорушення перелічено перелік майна та попередній опис завданої шкоди, у тому числі зазначено вантажні вагони, які належать іншим юридичним особам. Також зазначено, що пошкоджена готова продукція АТ «Будіндустрія» (залізобетонні вироби) в кількості 42 шт., стан якої унеможливлює її використання. Тобто в заяві зазначені залізобетонні вироби, як готова продукція АТ «Будіндустрія». Отже контролюючим органом не спростовується факт, що визначено товари які належать тільки АТ «Будіндустрія», без врахування майна ТОВ «ЮНІБІЛД». Фактичний обсяг знищеної продукції Товариства визначено тільки після проведення інвентаризації проведеної представниками ТОВ «ЮНІБІЛД».

Листом від 05.05.2022 р. №3781/7/99-00-04-01-03-07 ДПС України з метою правомірного формування витрат для цілей оподаткування, які пов`язані із псуванням або знищенням майна платника податків у зв`язку із форс-мажорними обставинами, звертає увагу на таке.

Особливості вимог для підтвердження даних, визначених у податковій звітності, передбачено у статті 44 ПК України (далі - Кодекс). Так, для шлей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. При цьому платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених зазначеними документами.

Відповідно до пункту 6 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" (далі - П(С)БО 16) витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Водночас нестачі и втрати від псування цінностей включаються до інших операційних витрат (пункт 20 П(С) БО 16).

3 метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності на підприємстві проводиться інвентаризація. Організація, основні правила та порядок документального оформлення інвентаризації активів та зобов`язань, що перебувають на балансі суб`єкта господарювання, визначено у Положенні про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879, зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 30.10.2014 за N 1365/26142 (далі - Положення).

Пунктом 7 Положення передбачено випадки обов`язкової інвентаризації, яка проводиться в обсязі, визначеному керівником підприємства, зокрема у разі техногенних аварій, пожежі чи стихійного лиха (на день після закінчення явищ) або у разі встановлення фактів крадіжок або зловживань, псування цінностей (на день встановлення таких фактів).

При цьому згідно з пунктом 8 Положення підприємства, що знаходяться на тимчасово окупованій території та/або на території проведення антитерористичної операції (або їх структурні підрозділи (відокремлене майно) перебувають на зазначених територіях), проводять інвентаризацію у випадках, обов`язкових для її проведення, тоді, коли стане можливим забезпечити безпечний та безперешкодний доступ уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов`язання та власний капітал цих підприємств.

Зазначені підприємства зобов`язані провести інвентаризацію станом на 01 число місяця, що настає за місяцем, у якому зникли перешкоди доступу до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, та відобразити результати інвентаризації в бухгалтерському обліку відповідного звітного періоду.

Інвентаризація об`єктів державної власності проводиться відповідно до Методики проведення інвентаризації об`єктів державної власності, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2005 року № 1121.

Законом України від 02 грудня 1997 року № 671/97-ВР "Про торгово-промислові палати в Україні" (далі - Закон N 671/97-ВР) визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Також Торгово-промислова палата України листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", та підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб за договором, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких(-ого) настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких(-ого) стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Згідно з пунктом 1 статті 141 Закону № 671/97-ВР, Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Зважаючи на зазначене, врахування у складі витрат платника податку втрат від псування або знищення його майна внаслідок настання форс-мажорних обставин повинно здійснюватися на підставі відповідних первинних документів, за умови проведення обов`язкової інвентаризації відповідно до наявних підстав для такої інвентаризації та за наявності сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Підпунктом 69.28 пункту 69 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу врегульовано питання підтвердження операцій платника первинними документами на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

ДПС України у листі зазначає, що лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 є підтвердженням настання форс-мажорних обставин, окрім того на період настання форс- мажорних обставин, додатково слід зазначити що станом на дату настання форс-мажорної обставини, а також на дату проведення перевірки територія міста Чернігів віднесено до переліку територіальних громад, розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Аналогічне положення викладено у роз`ясненні ДПСУ з категорії 101.15 розділу "Запитання відповіді з Бази знань" ЗІР (zir.tax.gov.ua) ідеться про те, що листом ТПП України від 28.02.2022 р. № 2024/02.0-7.1 підтверджено, що введення військового стану в Україні з 24.02.2022 до його офіційного закінчення є обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами). Отже, щоб п. 32 прим. 1 підрозд. 2 розд. XX ПК України працював, додатково отримувати індивідуальний сертифікат немає потреби.

Міністерством фінансів України своїм листом №41010-06-62/23254 «Про розгляд запиту», на запит Державної податкової служби надано роз`яснення щодо питань, пов`язаних із порядком списання знищеного або зіпсованого майна у зв`язку із російською збройною агресією проти України. Так відповідно до листа:

«Для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка.

Згідно із Порядком подання фінансової звітності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 № 419 (далі - Порядок № 419), та Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879 (далі - Положення №879), проведення інвентаризації обов`язкове у разі, зокрема, встановлення фактів крадіжок або зловживань, псування цінностей (на день встановлення таких фактів); техногенних аварій, пожежі чи стихійного лиха (на день після закінчення явищ) в обсязі, визначеному керівником підприємства.

Підприємства, які з дати початку тимчасової окупації мали місцезнаходження на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, території проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, та підприємства, які мали (мають) місцезнаходження в районах проведення воєнних (бойових) дій у період дії воєнного стану, або підприємства, структурні підрозділи (відокремлене майно) яких розташовані на (в) таких територіях (районах), проводять інвентаризацію у разі можливості безпечного та безперешкодного доступу уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов`язання та власний капітал підприємств.

У річній фінансовій звітності інформація про активи, до яких неможливо забезпечити безпечний та безперешкодний доступ, та зобов`язання і власний капітал, які не можуть бути документально підтверджені у зв`язку з відсутністю доступу до відповідних первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, відображається за даними бухгалтерського обліку.

Підприємства, зазначені в абзаці десятому пункту 12 Порядку № 419, зобов`язані провести інвентаризацію станом на перше число місяця, що настає за місяцем, в якому з`явилася можливість доступу до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, та відобразити результати інвентаризації у бухгалтерському обліку відповідного звітного періоду.

Керівники підприємств, зазначених в абзаці десятому пункту 12 Порядку № 419, у разі встановлення фактів викрадення (розкрадання), нестачі, знищення (псування) майна можуть прийняти рішення про проведення інвентаризації такого окремо визначеного майна на день встановлення таких фактів.

Райони проведення воєнних (бойових) дій у період дії воєнного стану визначаються відповідно до законодавства.

Відповідно до Положення № 879 під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка.

Для фіксування наявності, стану та оцінки активів підприємства та тих активів, які належать іншим підприємствам і обліковуються поза балансом, застосовуються інвентаризаційні описи, які оформлюються відповідно до вимог, установлених Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 05.06.95 за № 168/704 (із змінами), для первинних документів з урахуванням обов`язкових реквізитів та вимог, передбачених Положенням №879.

Згідно з Положенням № 879 виявлені при інвентаризації розбіжності між фактичною наявністю активів і зобов`язань і даними бухгалтерського обліку регулюються підприємствами в такому порядку, зокрема:

нестача запасів у межах установлених норм природного убутку, виявлена під час інвентаризації, списується за розпорядженням керівника підприємства на витрати;

нестача цінностей понад норми природного убутку, а також втрати від псування цінностей списуються з балансу та відносяться на рахунок винних осіб у розмірі, визначеному відповідно до законодавства, у разі якщо винні особи не встановлені, вони зараховуються на позабалансовий рахунок до моменту встановлення винних осіб або закриття справи згідно із законодавством.

Розмір збитків від розкрадання, нестач, знищення (псування) матеріальних цінностей визначається відповідно до законодавства.

Слід зазначити, що Порядок визначення шкоди та збитків, завданих Україні внаслідок збройної агресії російської федерації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №326.

Порядок виконання невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії російської федерації, пов`язаних із пошкодженням будівель та споруд, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2022 №473. Цей Порядок застосовується для фіксації пошкоджень, зумовлених збройною агресією російської федерації, будівель та споруд приватної та комунальної форми власності, а також може застосовуватися для фіксації пошкоджень будівель і споруд державної форми власності.

Таким чином, необоротні активи та запаси, які відображалися в бухгалтерському обліку до введення воєнного стану та які на дату складання фінансової звітності фактично перебувають на тимчасово окупованій території або в районах проведення воєнних (бойових) дій, продовжують обліковуватись у складі активів підприємства.

Одночасно підприємство має оцінити негативний вплив змін в економічному і правовому середовищі та визнати суми втрат від зменшення корисності необоротних активів до моменту настання умов доступу до таких активів, проведення інвентаризації та прийняття відповідно рішення щодо їх списання або відновлення корисності.

При цьому підприємства, які перебувають в районах проведення воєнних (бойових) дій та застосовують для ведення бухгалтерського обліку національні положення (стандарти) бухгалтерського обліку, виявлені в результаті інвентаризації нестачі, втрати або знищення необоротних активів та запасів на підставі належним чином оформлених документів відображають у стаді витрат підприємства.»

Територія Чернігівської міської територіальної громади у період з 24.02.2022 по 31.03.2022 віднесено до територій активних бойових дій, та після відновлення можливості провести фактичну інвентаризацію залишків товарно-матеріальних цінностей, нашим Товариством проведено процедуру інвентаризації.

Таким чином, Товариством під час проведення процедури списання товарно-матеріальних цінностей у зв`язку з їх знищенням, діяло відповідно до рекомендацій, наданих ДПС України, та на підставі документів, які підтверджують правомірність та обсяг товарно-матеріальних цінностей, які було знищено та підлягають списанню, як таких, що було знищено в наслідок військових дій.

Відповідно до п. 32 прим. 1 підрозд. 2 розд. XX ПК України (у редакції, яка діяла на дату списання товарно-матеріальних цінностей) тимчасово, протягом дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану, не вважаються використаними платником податку в неоподатковуваних податком на додану вартість операціях або операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, товари:

-придбані в оподатковуваних податком на додану вартість операціях, знищені (втрачені) внаслідок дії обставин непереборної сили у період дії воєнного, надзвичайного стану;

-придбані в оподатковуваних податком на додану вартість операціях та передані в державну чи комунальну власність, у тому числі на користь добровольчих формувань територіальних громад, а також надані на користь інших осіб для потреб забезпечення оборони

України у період дії воєнного, надзвичайного стану.

До наведених у п. 32 прим. 1 підрозд. 2 розд. XX ПК України операцій норми п. 198.5 ст. 198 розд. V ПК України не застосовуються.

Таким чином, висновки Відповідача, щодо донарахування податкових зобов`язань відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України в травні 2022року на суму 7 147 200,44 грн, крім того ПДВ 1 429 440,09 грн, та не визнання понесених ТОВ «ЮНІБІЛД» збитків на зазначену суму є безпідставними та такими що прийнято без фактичного дослідження наданих документів.

В результаті аналізу регістрів бухгалтерського обліку судом встановлено, що у червні 2022 року підприємством списано на загальновиробничі витрати (рах.91) та в подальшому на витрати виробництва (рах.232) та на собівартість реалізованих робіт і послуг (рах.903) вартість матеріалів (рах.201) у розмірі 101 136 716 грн, як такі, що використані на Формування елементів захисту об`єктів будівництва від руйнування, втрати чи пошкодження внаслідок російської воєнної агресії.

Відповідно до укладених договорів генерального підряду, що наявні в матеріалах справи ТОВ «ЮНІБІЛД», виступало генеральним підрядчиком на будівництві наступних об`єктів будівництва:

1.На підставі Договору №19-10/20 від 19.10.2020 Генерального підряду на будівництво об`єкту «Будівництво офісно-житлового будинку з підземним паркінгом по вул. Березняківській, 29 у Дніпровському районі м. Києві», укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАЙНЕРІ ПАРК»;

2.На підставі Договору №14/08-20Д від 14.08.2020 р. Генерального підряду на будівництві об`єкту «Нове будівництво житлового комплексу на вул. Драгоманова, 31 у Дарницькому районі м. Києва», укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Офісний центр Позняки»;

3.На підставі Договору №ЮБ-030320 від 03.03.2020 Генерального підряду на будівництво об`єкту: офісна будівля В04, що є складовою об`єкту житлово-офісний комплекс з об`єктами торгово-розважальної, ринкової, соціальної інфраструктури та паркінгами на вул. Сім`ї Хохлових, 8 у Шевченківському районі міста Києва, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ В04»;

4.На підставі Договору №ЮБ-100320 від 03.03.2020 Генерального підряду на будівництво об`єкту: офісна будівля В06, що є складовою об`єкту житлово-офісний комплекс з об`єктами торгово-розважальної, ринкової, соціальної інфраструктури та паркінгами на вул. Сім`ї Хохлових, 8 у Шевченківському районі міста Києва, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ В06»;

5.На підставі Договору №0602-20 від 06.02.2020 Генерального підряду на будівництво об`єкту; «Реконструкція житлового будинку під житловий будинок з паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-громадського призначення та соціально-побутового обслуговування на вул. Вавилових,9-11 у Шевченківському районі м. Києва», укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАЙНЕРІ ПАРК»;

6.На підставі Договору №21-10/20 від 21.10.2020 Генерального підряду на будівництво об`єкту Житлово-офісний комплекс з торговими приміщеннями, приміщеннями соціальної інфраструктури та підземним паркінгом на пр. Перемоги 42 в Шевченківському районі м. Києві (Другий пусковий комплекс), укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ ЕЛОНГ».

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, введенням воєнного стану в Україні, численними обстрілами міста Києва, що призводять до руйнуваннями інфраструктури та майна на території міста Києва, між ТОВ «ЮНІБІЛД», як Генеральним підрядчиком, та Замовниками будівництва укладено Додаткові угоди до Договорів підряду. Так відповідно до умов Додаткових угод визначено, що ТОВ «ЮНІБІЛД», як Генпідрядник, за власний рахунок, з власних матеріалів та на власних розсуд забезпечує схоронність та захист Об`єкту будівництва шляхом улаштування на Об`єкті будівництва тимчасових захисних монолітних бетонних конструкцій та тимчасових захисних збірних залізобетонних конструкцій, а також вживає інших заходів та дій для забезпечення схоронності та захисту Об`єктів будівництва.

Створення елементів захисту здійснювалось силами співробітників Товариства, на підставі наказу від 02.05.2022р. № 42/1.

Елементи захисту створено Товариством власними силами, з будівельних матеріалів, які знаходились на складі ТОВ «ЮНІБІЛД», всі документи по придбанню матеріалів за весь період перевірки (з 06.12.2018р. по 31.03.2024р.), регістри бухгалтерського обліку і журнали господарських операцій, підтвердження наявності трудового ресурсу, необхідного для самостійного створення елементів захисту надано Товариством під час перевірки. Так на підтвердження наявності будівельних матеріалів та трудових ресурсів контролюючому органу надано:

-оборотно-сальдову відомість за рахунками 201, 20311, 204, 206, 207, 209 за 02.05.2022 року;

-штатний розклад TOB «ЮНІБІЛД» від 01.05.2022 р, затверджений Наказом №03-ШР від 01.05.2022р.

На підставі додаткових угод до договорів Генерального підряду та наказу від 02.05.2022р. № 42/1, ТОВ «ЮНІБІЛД» провело списання матеріалів, що були спрямовані на улаштування Захисних конструкцій. Зазначена операція була також оформлена актами списання та специфікаціями.

Таким чином, ТОВ «ЮНІБІЛД» забезпечило охорону та схоронність об`єктів будівництва, шляхом улаштування Захисних конструкцій на вказаних об`єктах будівництва. Метою улаштування Захисних конструкцій стало убезпечення будівельних об`єктів від протиправних дій третіх осіб по розкраданню матеріалів та обладнання на будівельних об`єктах та недопущення пошкодження/руйнування та знищення будівельних об`єктів через постійні обстріли м. Києва у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України.

У зв`язку з необхідністю відновлення процесів будівництва, стабілізацією ситуації у місті Києві та готовністю до введення в експлуатацію частини об`єктів за погодженням з Замовниками будівництва, на підставі Наказу №56 від 10.08.2022 року, прийнято рішення щодо демонтажу елементів захисту на об`єктах готових до введення в експлуатацію та на яких відсутня необхідність подальшого захисту.

Так, у період з 10.08.2022 року по 18.12.2023 року на об`єктах будівництва, відповідно до їх готовності до введення в експлуатацію (Житлово-офісний комплекс з торговими приміщеннями, приміщеннями соціальної інфраструктури та підземним паркінгом на пр. Перемоги 42 в м. Києві - введено в експлуатацію 19.09.2022р.; Житлово-офісний комплекс, з об`єктами торгово-розважальної, ринкової, соціальної інфраструктури та паркінгами (офісна будівля В06) на вул. Хохлових Сім`ї, 8 в м. Києві-введено в експлуатацію 06.10.2022р.; Житловий комплекс на вул. Драгоманова, 31 в м. Києві - введено в експлуатацію 25.12.2023р.;) здійснювався поступовий демонтаж елементів захисту власними силами ТОВ «ЮНІБІЛД», що підтверджується нарядами-допусками на виконання робіт підвищеної небезпеки ТОВ «ЮНІБІЛД».

Вивезення демонтованих елементів захисту, здійснювався з залученням третіх осіб, а саме ТОВ «ЄВРОТРАНСГРУП», на підставі Договору №05/02/19 на послуги з вивезення великогабаритних, будівельних, твердих побутових відходів від 01.02.2019 р., та ТОВ «ТПК ЕКОСВІТ» на підставі Договору №ЮБ-2210-177В04 про надання послуг від 06.10.2022 р. та підтверджується Актами наданих послуг.

В ході проведення перевірки контролюючим органом надано запити №9 від 03.09.2024 та №10 від 06.09.2024 щодо списання сировини й матеріалів. У відповідь на зазначені запити ТОВ «ЮНІБІЛД» надано відповідь вих. №б/н від 09.09.2024 та документи, визначені у тексті запиту.

Однак, відповідно до Рішення про результати розгляду скарги контролюючим органом зазначено, що до перевірки не надано інформацію та підтверджуючі документи щодо:

-придбання, зберігання та переміщення матеріалів, що були використані для елементів захисту об`єктів будівництва;

-перелік працівників ТОВ «ЮНІБІЛД», безпосередньо задіяних у створенні елементів захисту об`єктів будівництва та будівельної техніки, яка використовувалась для спорудження та демонтажу елементів захисту;

-технологічна документація (графічні та текстові документи: ескізні та робочі проекти, розрахунки, малюнки, креслення, пояснювальні записки тощо), фото чи відеофіксацію елементів захисту та елементів захисту об`єктів будівництва по кожному об`єкту.

Таке твердження Відповідача не відповідає дійсності, оскільки Товариством під час перевірки надано повний перелік документів, які підтверджують наявність матеріалів та працівників, необхідних для створення елементів захисту. Наявність відео або фотофіксації елементів захисту не передбачено жодним документом, а отже у Товариства відсутній обов`язок щодо їх створення, збереження та надання.

Таким чином, первинні документи та регістрів бухгалтерського обліку, що були представлені ТОВ 'ЮНІБІЛД" представникам ГУ ДПС у м. Києві складені належним чином та мають усі необхідні обов`язкові реквізити, передбачені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Отже, всі витрати відображені в бухгалтерському обліку ТОВ "ЮНІБІЛД" одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань, про що свідчать надані під час перевірки представникам ГУ ДПС у м. Києві регістри бухгалтерського обліку. При цьому, у Акті перевірки представниками ГУ ДПС у м. Києві наведено кореспонденція якою факт зменшення активів, збільшення зобов`язань та зменшення капіталу також підтверджується.

На підставі вищевикладеного, зазначене списання на загальновиробничі витрати (рах. 91) та в подальшому на витрати виробництва (рах.232) та на собівартість реалізованих робіт і послуг (рах.903) матеріалів, які використані на формування елементів захисту об`єктів будівництва є правомірним та підтверджено документально.

Крім того, податковим органом не враховано, що понесення витрат на проведення заходів щодо спорудження захисних споруд на об`єктах будівництва здійснено в межах господарської діяльності та є економічно доцільним.

Відповідно до підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що господарською діяльністю визнається діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відтак, мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій. Вказана позиція узгоджується зі змістом підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України, відповідно до якого розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Разом з тим, не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі; операція може виявитись збитковою, і це є одним із варіантів нормального перебігу подій та не може бути беззаперечним свідченням того, вона не пов`язана з господарською діяльністю платника податків.

Із визначеного в ПК України поняття ділової мети випливає, що обов`язково повинен бути намір платника податку отримати відповідний економічний ефект, тобто господарська операція принаймні теоретично (за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості. Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності, а відтак, їх наслідки не підлягають відображенню в податковому обліку.

Для підтвердження економічної доцільності понесених витрат необхідно визначити економічних ефект від їх впровадження.

Так, будівництво офісно-житлового будинку з підземним паркінгом по вул. Березняківській, 29 у Дніпровському районі м. Києві, замовником якого є ТОВ «ПАЙНЕРІ ПАРК» сума списання (витрат) складає 20436485,48 грн, вартість об`єкта будівництва згідно кошторисної документації складає 610323673,95 грн. Нове будівництво житлового комплексу на вул. Драгоманова, 31 у Дарницькому районі м. Києва, замовником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Офісний центр Позняки» сума списання (витрат) складає 19837095,47 грн, вартість об`єкта будівництва згідно кошторисної документації складає 465989103 грн. Офісна будівля В04, що є складовою об`єкту житлово-офісний комплекс з об`єктами торгово-розважальної, ринкової, соціальної інфраструктури та паркінгами на вул. Сім`ї Хохлових, 8 у Шевченківському районі міста Києва. Замовником якого є ТОВ «ЮНІТ В04» сума списання (витрат) складає 10409769,52 грн, вартість об`єкта будівництва згідно кошторисної документації складає 608615506 грн. Офісна будівля В06, що є складовою об`єкту житлово-офісний комплекс з об`єктами торгово-розважальної, ринкової, соціальної інфраструктури та паркінгами на вул. Сім`ї Хохлових, 8 у Шевченківському районі міста Києва, замовником якого є ТОВ «ЮНІТ В06» сума списання (витрат) складає 9661681,69 грн, вартість об`єкта будівництва згідно кошторисної документації складає 557142844 грн. Реконструкція житлового будинку під житловий будинок з паркінгом, вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-громадського призначення та соціально-побутового обслуговування на вул. Вавилових,9-11 у Шевченківському районі м. Києва», замовником якого є ТОВ «ПАЙНЕРІ ПАРК» сума списання (витрат) складає 30763457,18 грн, вартість об`єкта будівництва згідно кошторисної документації складає 695943112 грн. Житлово-офісний комплекс з торговими приміщеннями, приміщеннями соціальної інфраструктури та підземним паркінгом на пр. Перемоги 42 в Шевченківському районі м. Києві (Другий пусковий комплекс), замовником якого є ТОВ «КОМПАНІЯ ЕЛОНГ» сума списання (витрат) складає 10028226,36 грн, вартість об`єкта будівництва згідно кошторисної документації складає 0 грн. Отже, загальна сума вартості об`єкта будівництва згідно кошторисної документації складає ,95 грн, а загальна сума списання (витрат) складає 101136715,70 грн.

Таким чином, відповідно до вищезазначеної інформації, витрати на зведення елементів захисту становлять 2,5 відсотка від загальної вартості будівництва, а отже понесення зазначених витрат є цілком економічно обґрунтованими витратами спрямованими на збереження майна на об`єктах будівництва.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України для включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а)придбання або виготовлення товарів та послуг;

б)придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в)Отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г)ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно п. 198.5 ПК України Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Випадків використання товарів, у операціях передбачених пп. а) - г) п. 198.5 ПК України у діяльності TОB «ЮНІБІЛД» не було, операції щодо зведення захисних, є витратами Товариства пов`язаними з господарською діяльністю, а отже немає підстав до застосування правил, передбачених п. 198.5 ст. 198 ПК України, а саме - немає підстав нарахування «умовних» зобов`язань з ПДВ.

Щодо реальності проведення господарських операцій між ТОВ «ЮНІБІЛД» з підприємствами-постачальниками ТОВ «КИЇВ -ЛІФТ», ТОВ «БУДКОНСТРАКШИН» та ТОВ «МТД ФАСАД» з придбання будівельних робіт, суд зазначає наступне.

Підпунктом а п. 185.1 ст. 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування (ПДВ) є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів / послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з абз. 1-3 п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. Відповідно до статті 1 цього Закону господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно із ч.1 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

За змістом ч.2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Правилу цієї норми Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні кореспондує зміст п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

Відтак підтвердженням господарської операції виходячи з визначення Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні є саме рух матеріальних активів та коштів між контрагентами, натомість первинна документація є відображенням такої операції.

При цьому ПК України та Закон України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні не розглядають невідповідність цивільно-правових повноважень особи на те, щоб діяти від імені юридичної особи, як самостійну підставу неналежності оформлених первинних документів, а складені нею первинні документи не позбавляють правового значення у випадку фактичного руху активів.

Таким чином, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат чи податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не було встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Як зазначено вище, за результатами проведення планової виїзної документальної перевірки Актом перевірки було встановлено: заниження позивачем податку на додану вартість, чим порушено п.198.1, п.198.3, п.п. (г), п.198.5, п.198.6 ст.198, п.189.1 ст.189 ПК України, ст.4, ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, п.1.2 ст.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого у Мін`юсті України 05.06.1995 за № 168/704; заниження податку на прибуток та завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток, чим позивачем порушено п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, ст.1, ст.3, ст.9, ст.11, ст.12 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, п.6, п.11, п.15, п.20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 199.01.2000 за №27/4248, ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, п.1.2 ст.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого у Мін`юсті України 05.06.1995 за № 168/704.

Зазначені порушення були допущені позивачем за операціями позивача з придбання будівельних та ремонтних робіт у суб`єктів господарювання з ознаками ризику відповідно до ІС Податковий блок, не можливістю підтвердження придбання, постачання, зберігання, вирощення такої продукції по ланцюгу постачання, невідповідності первинних документів внесеним до них даних, відсутністю розрахунку тощо.

Натомість позивачем зазначено, що на підтвердження правомірності зазначених вище господарських операцій з придбання будівельних та ремонтних робіт відповідач був ознайомлений з відповідними правочинами та первинними документами (договорами підряду, додатковими угодами до зазначених договорів, специфікаціями, актами приймання виконаних робіт (КБ-2в); довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3); виписками по рахунках; платіжними інструкціями та реєстрами податкових накладних, акт-допуск на виконання заміни одиниць та вузлів технологічного устаткування цехів та споруд на території діючого підприємства, Актом прийому-передачі будівельного майданчика, приписом, Листом №11/12-21 від 11.12.2021 щодо Переліку персоналу який працює на об`єктах ТОВ «Розвадів Будматеріали», тощо), а також з іншими документами, що підтверджують факт придбання залізобетонних конструкцій а будівельних матеріалів, які в подальшому були використані позивачем для зведення та улаштування на об`єктах будівництва.

Відповідно до Акту перевірки ТОВ «ЮНІБІЛД» мало фінансово-господарські взаємовідносини з підприємствами ТОВ «БУДКОНСТРАКШИН» (), ТОВ «КИЇВ ЛІФТ» () та ТОВ «МТД ФАСАД» (код 42920125) з придбання будівельних робіт.

З метою дослідження фінансово-господарських взаємовідносини з зазначеними контрагентами податковим органом направлено Товариству запити від 07.08.2024 №2, від 07.08.2024 №4, так, відповідно до тексту запиту у зв`язку з проведенням документальної планової виїзної перевірки необхідно надати пояснення та копії документів, а саме надати по даним контрагентам:

-первинні документи, що свідчать про поставку товарів (робіт, послуг), зокрема договори, додаткові угоди до них, податкові та видаткові накладні, акти наданих послуг, виконаних робіт, розрахунки коригування до податкових накладних;

-документи, що підтверджують факт транспортування товарно-матеріальних цінностей (товарно-транспортні накладні, шляхові листи), розвантаження-навантаження, зберігання (договори, акти приймання-передачі ТМЦ, акти наданих послуг, виконаних робіт);

-документи, які посвідчують якість товару, його відповідність вимогам законодавства (сертифікати якості та походження, документи про сертифікацію тощо);

-документи щодо складського обліку ТМЦ та їх використання в господарській діяльності підприємства, зокрема: прибуткові та видаткові накладні, відомості, приймально- здавальні документи, акти приймання ТМЦ, відомості обліку залишків матеріалів на складі, акти введення в експлуатацію тощо;

-картки рахунків 631, 685, 361, 377 та інших по зазначених контрагентах; інші документи, які не ввійшли до переліку, але пов`язані зі здійсненням даних фінансово-господарських операцій.

На виконання зазначених запитів, Товариством надано повний перелік документів, які визначені у тексті запиту з врахуванням специфіки господарських операцій з контрагентами ТОВ «БУДКОНСТРАКШИН» (), ТОВ «КИЇВ ЛІФТ» () та ТОВ «МТД ФАСАД» (код 42920125) та є первинними в розумінні ПК України.

Як вбачається з матеріалів справи між ТОВ «ЮНІБІЛД» та ТОВ «БУДКОНСТРАКШИН» укладено Договір підряду №01/04-21 від 01.04.2021р. на виконання загальнобудівельних робіт по піскоструменевому очищенню, фарбуванню металевих та залізобетонних конструкцій на об`єкті: Технічне переоснащення цеху виробництва вапна ТОВ «РОЗВАДІВ БУДМАТЕРІАЛИ» по вул. С. Бандери в с. Розвадів, Миколаївського р-ну Львівської обл., Договір підряду №17/05-21 від 17.05.2021р. на виконання загальнобудівельних робіт по монтажу фасаду з профільованого листа на об`єкті: Технічне переоснащення цеху виробництва вапна по вул. С. Бандери, 40 в с. Розвадів, Миколаївського р-ну, Львівської обл., Договір підряду № 20/05-21 від 20.05.2021р. на виконання ремонтних робіт на об`єкті: ремонт корпусу №1 (деревообробний) та корпусу №2 (транспортний цех) під виробничо-складський комплекс по виробництву компонентів для електронної промисловості по вул. Якутська, 3 в Святошинському районі м. Києва, Договір підряду № 16/06-21 від 16.06.2021р. на ремонтні роботи по внутрішньому оздобленню на об`єкті адміністративно-побутовий корпус (АПК) за адресою: вул. Якутська, 3 у Святошинському районі м. Києва, Договір підряду № 04/08-21 від 04.08.2021р. на демонтажні роботи з Технічного переоснащення заводу силікатної цегли на вул. С. Бандери, 40, село Розвадів, Миколаївського р-ну, Львівської обл. (арк.125-170 т.4).

На підтвердження виконання зобов`язань по зазначеним Договорам підряду, сторонами оформлено: акти приймання виконаних робіт (КБ-2в); довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3); виписки по рахунках; платіжні інструкції та реєстр податкових накладних, акт-допуск на виконання заміни одиниць та вузлів технологічного устаткування цехів та споруд на території діючого підприємства, Акт прийому-передачі будівельного майданчика, припис, Лист №11/12-21 від 11.12.2021 щодо Переліку персоналу який працює на об`єктах ТОВ «Розвадів Будматеріали» (арк.171-250 т.4, арк.1-45, арк.137-140 т.5).

Між ТОВ «ЮНІБІЛД» та ТОВ «КИЇВ ЛІФТ» () укладено Договір підряду №07-02 від 07.02.2019 на виконання комплексу загальнобудівельних робіт по улаштуванню внутрішніх мереж ОДС на будівництві «Житлові будинки з об`єктами соціально-культурного призначення та підземними паркінгами по вул. Сагайдака 101 у Дніпровському районі м. Києва (житловий будинок №29, секція А, Б), Договір підряду №07-03 від 13.03.2019 на виконання комплексу загальнобудівельних робіт по улаштуванню внутрішніх мереж ОДС на будівництві «Будівництво житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями на ділянці №85 у 4-му мікрорайоні житлового масиву Позняки у Дарницькому районі міста Києва (житловий будинок №1,2), Договір підряду №08-02 від 08.02.2019 на виконання комплексу загальнобудівельних робіт по улаштуванню внутрішніх мереж ОДС на будівництві «Житлові будинки з об`єктами соціально-культурного призначення та підземними паркінгами по вул. Сагайдака, 101 в Дніпровському районі м. Києва (житловий будинок №18,19,20,21).

На підтвердження виконання зобов`язань по зазначеним Договорам підряду, сторонами оформлено: договірна ціна, акти приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в); довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3); платіжні інструкції та реєстр податкових накладних (арк.46-122 т.5).

Між ТОВ «ЮНІБІЛД» та ТОВ «МТЛ ФАСАД» () укладено Договір підряду №32 від 15.09.2019 на виконання комплексу робіт по оздобленню та утепленню фасаду будинку №22-25 (секція 22) на будівництві «Житлові будинки з об`єктами соціально- культурного призначення та підземними паркінгами по вул. Сагайдака, 101 у Дніпровському районі м. Києва.

На підтвердження виконання зобов`язань по зазначеному Договору підряду, сторонами оформлено: протокол погодження обсягів та вартості робіт, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (КБ-3), акт приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) (арк.123-136 т.5).

Крім того, в матеріалах справи наявні первинні фінансові документи, які підтверджують факт придбання ТОВ «ЮНІБІЛД» залізобетонних конструкцій та будівельних матеріалів, які в подальшому були використані товариством для зведення та улаштування на об`єктах будівництва в м. Києві ряду тимчасових монолітних бетонних та захисних збірних залізобетонних конструкцій (договори поставки, інвентаризаційний опис, видаткові накладні, накладні, тощо) (арк.54-250 т.6, т.7, т.8).

З матеріалів справи вбачається, що укладені договори є дійсними, ніким не оспорюються, містять необхідні істотні умови. Первинні документи за змістом відповідають ч.2 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, підтверджують отримання позивачем будівельних та ремонтних робіт.

На час укладення та виконання договорів підряду контрагенти позивача (ТОВ «БУДКОНСТРАКШИН», ТОВ «КИЇВ ЛІФТ» та ТОВ «МТД ФАСАД») були зареєстрованими у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, тобто мали достатній об`єм правоздатності для складання первинних документів та укладання будь-яких правочинів. Також відкриті для позивача інформаційні бази даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, наповнення яких здійснюється контролюючими органами відповідно до ст.19-1 ПК України, в т.ч. і відповідачем, станом на дату укладення та виконання відповідних правочинів не містили інформації, яка б обмежувала контрагентів в їх правоздатності, або б ставила під сумнів можливість виконання укладених правочинів з боку постачальників.

Окреслені у Акті перевірки господарські операції позивача із контрагентами-ТОВ «БУДКОНСТРАКШИН», ТОВ «КИЇВ ЛІФТ» та ТОВ «МТД ФАСАД» пройшли необхідну перевірку (моніторинг) в органах ДПС на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку, а податкові накладні/розрахунки коригування були належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порушень з приводу реєстрації податкових накладних, виписаних ТОВ «БУДКОНСТРАКШИН», ТОВ «КИЇВ ЛІФТ» та ТОВ «МТД ФАСАД» у Єдиному реєстрі податкових накладних в акті перевірки не встановлено.

Керуючись імперативними положеннями п. 201.10 ст. 201 ПК України, не потребують будь-якого іншого додаткового підтвердження для нарахування позивачем сум податку, що відносяться до податкового кредиту, належно складені та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні/розрахунки коригування за господарськими операціями позивача із вказаними контрагентами.

У відповідача наявні заперечення саме щодо відсутності документів, зокрема передбаченими договорами. В той же час виходячи з умов укладених договорів підряду, роботи не є безоплатно отриманими. Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження існування угод про безоплатне виконання ремонтних та будівельних робіт. Більш того, сам же відповідач в Акті перевірки підтверджує проведення розрахунків та відсутність заборгованості позивача перед контрагентами. Як видно з матеріалів справи позивачем на умовах ст.ст. 598, 599, 600, 601 Цивільного кодексу України припинено відповідні зобов`язання перед контрагентами, що є належним підтвердженням щодо проведення відповідних розрахунків.

Визначені контролюючим органом, як ненадані документи, а саме: затверджена та погоджена в установленому порядку проектно-кошторисна документація, акти прийому- передачі Підряднику матеріалів, підписані уповноваженими представниками Сторін та звіти про використання матеріалів Генпідрядника, список працівників Підрядника, що працювали на об`єкті, журнали доступу до об`єктів будівництва, тощо, не є первинними документами у визначенні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а отже їх відсутність або наявність не впливає на визначення об`єктів оподаткування та їх розмір, а за змістом та формою є документами, які підприємство визначає, як необхідні для роботи самостійно.

Верховний суд неодноразово зазначав, що: «Наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.».

Всі надані документи, у тому числі Довідки про вартість виконаних робіт та акти приймання виконаних робіт за довільною формою відповідають за своєю формою та змістом первинним документам, та можуть бути підставою для обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань.

Окрім того, щодо відсутності деталізації послуг в актах виконаних робіт, то суд зазначає, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена.

Не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, а також, відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.

Аналогічна правова позиція узгоджується з висновками, викладеними у рішеннях Верховного Суду (постанови від 12.02.2020 по справі № 813/3577/13-а/, від 20 березня 2020 року у справі № 560/3956/18; від 15 квітня 2020 року по справі № 240/5420/18; від 02 липня 2020 року по справі № 560/711/19), у яких неодноразово зазначалось, що ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена.

Не заповнення у первинних облікових документах окремих позицій, які не впливають на зміст господарської операції, відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг, а так само відтворення в актах виконаних робіт (наданих послуг) такого ж самого переліку послуг, що й зазначені в специфікаціях, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.

Відповідно до п.14.1.13 п.14.1 статті 14 ПКУ, безоплатно надані товари, роботи, послуги: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Відповідно до п.7 МСБО 18 Дохід - це валове надходження економічних вигід протягом періоду, що виникає в ході звичайної діяльності суб`єкта господарювання, коли власний капітал зростає в результаті цього надходження, а не в результаті внесків учасників власного капіталу.

Таким чином, твердження відповідача про отримання безоплатних будівельних та ремонтних робіт позивачем не підтверджено відповідачем належними доказами та спростовується матеріалами справи.

Суд звертає увагу на те, що згідно матеріалів справи, документи, що підтверджують виконання будівельних та ремонтних робіт були наявні у відповідача, однак зазначене не було належним чином відображено та описано посадовими особами, що проводили перевірку позивача, у відповідному Акті перевірки.

Щодо відсутності реального (законного) джерела придбання робіт у контрагентів, виконавців позивача по ланцюгу, наявністю дефектів в первинних документах, наявністю в АІС Податковий блок (АТС Податковий блок - за Актом перевірки застосовується різна абревіатура) інформації щодо порушення контрагентами по ланцюгу виконання робіт податкового законодавства суд зазначає наступне.

Порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків (правові позиції Верховного Суду в постановах від 18.12.2018 у справі № 816/1118/17, від 15.01.2019 у справі № 809/2918/13-а, від 07.07.2022 у справі №160/3364/19 ).

Відповідно до ч.8 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що відповідальність, зокрема, за недостовірність відображених у первинних документах даних покладена саме на ту особу, яка склала та підписала ці документи. Відтак кожен з учасників господарської операції відповідає лише за ті відомості, які до первинного документа вносив він сам.

Таким чином, у приписах ч.8 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні знайшов відображення принцип індивідуальної відповідальності платника податків.

Водночас немає жодних підстав перекладати на платника податків відповідальність за внесення до первинних документів недостовірних даних іншою особою, інакше це буде суперечити принципу індивідуальної відповідальності та визначеним у ст.16 Податкового кодексу України обов`язкам платника податків, до яких не віднесено те, що останній повинен дбати про правомірність податкового обліку контрагента.

При цьому важливо враховувати фактичну можливість платника податків усвідомлювати той факт, що від імені задекларованого в первинних документах суб`єкта господарювання діють неуповноважені особи. Мають бути наявні докази того, що законними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних первинних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у достовірності складених іншими особами первинних документів, інакше тлумачення норм податкового законодавства фактично перекладає обов`язок здійснення податкового контролю на самих платників податків.

Будь-яка неправомірна діяльність контрагента, не може бути визнана беззаперечною підставою для притягнення до відповідальності платника податку. Згідно зі статтею 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, добросовісний платник податків не повинен зазнавати негативних наслідків через порушення законодавства його контрагентом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у разі, якщо дії платника податку свідчать про його добросовісність, а вчинені ним господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, для підтвердження права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування достатньо наявності належним чином оформлених документів, зокрема податкових накладних. Разом з тим, не є підставою для відмови у праві на податковий кредит та бюджетне відшкодування з податку на додану вартість порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку. Також, не є підставою для визнання неправомірними операцій платника податків подальше припинення чи анулювання статусу платника податку на додану вартість його контрагента. Усі операції, вчинені контрагентом платника податку до припинення такого контрагента, не можуть автоматично розглядатися як нікчемні правочини в силу самого собою припинення юридичної особи або анулювання її податкового статусу. У такому разі достатньо встановити необізнаність платника податку, що заявляє право на податковий кредит чи бюджетне відшкодування з податку на додану вартість про факт припинення або недобросовісний характер діяльності контрагента.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2022 у справі N 160/3364/19 також сформульована низка правових висновків про те, що:

1)" 102. При цьому важливо враховувати фактичну можливість платника податків усвідомлювати той факт, що від імені задекларованого в первинних документах суб`єкта господарювання діють неуповноважені особи. Мають бути наявні докази того, що законними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних первинних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обгрунтованих сумнівів у достовірності складених іншими особами первинних документів. Інакше тлумачення норм податкового законодавства фактично перекладає обов`язок здійснення податкового контролю на самих платників податків.";

2)" 105. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає, що платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Отже, якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом. ";

3)" 109. Таким чином, сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.";

4)" 114, Висновки про відсутність у контрагентів трудових та матеріальних ресурсів зроблено контролюючим органом на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації, однак така податкова інформація носить виключно інформативний характер.

Принцип індивідуальної відповідальності платника податків також застосував ЄСПЛ у своїх рішеннях у справах Бізнес Супорт Центр проти Болгарії, Булвес АД проти Болгарії, Інтерсплав проти України, визначивши, що платник податків не може нести відповідальність за зловживання свого контрагента, якщо не буде доведено залученість цього платника до таких зловживань.

З огляду на викладене платник податків не може бути обмежений у використанні первинного документа для цілей податкового обліку в тому разі, якщо безпосередньо він не вносив до такого документа неправдиві (недостовірні) відомості. Всі негативні наслідки, пов`язані з недостовірністю даних, зазначених у первинному документі, мають покладатися виключно на ту особу, яка їх внесла. Отже, якщо іншою особою були внесені до документа відомості щодо учасника господарської операції, який має дефекти правового статусу, то добросовісний платник податків, який скористався відповідним документом для підтвердження даних свого податкового обліку, не може зазнавати жодних негативних наслідків у тому разі, якщо інші обставини, зазначені в первинному документі, зокрема рух відповідних активів, мали місце. При цьому має враховуватися реальна можливість платника податків пересвідчитися у тому, чи були достовірними відомості, що внесені до первинного документа його контрагентом.

Відповідно до п. 112.2 ст. 112 ПК України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Таким чином, сам собою факт використання первинних документів з недостовірними даними для підтвердження обставин здійснення господарської операції не повинен автоматично вказувати на безпідставність даних податкового обліку. Натомість контролюючий орган має довести, що платник податків, приймаючи від контрагентів та використовуючи певні документи для цілей податкового обліку, діяв нерозумно, недобросовісно або без належної обачності. А це також пов`язано з фактичною можливістю й економічною доцільністю перевірки самим платником податків достовірності відомостей, які були включені до первинних документів. Мають бути наявні докази того, що розумними заходами добросовісний платник податків міг перевірити правдивість відповідних документів, а також мав достатні підстави, діючи з належною обачністю, для обґрунтованих сумнівів у їх змісті.

Таким чином, позивачем правомірно, в порядку та спосіб, передбачений законодавством України, було сформовано витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податковий кредит за господарськими операціями з ТОВ «КИЇВ-ЛІФТ», ТОВ «БУДКОНСТРАКШИН» та ТОВ «МТД ФАСАД».

Суд зазначає, що предмет договорів не суперечать статутній діяльності позивача, а отримані позивачем послуги є реальними та прямо пов`язаними із фінансово-господарською діяльністю позивача, первинні документи за змістом відповідають ч.2 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. Вартість отриманих послуг відповідає умовам договорів та первинних документів.

Аргументи відповідача щодо відсутності об`єктивних обставин, які б свідчили про реальну потребу в залученні будь-яких представників/посередників до процесу пошуку постачальників суд не бере до уваги, оскільки чинне законодавство України жодним чином не обмежує суб`єктів господарювання у вільному волевиявленні під час вибору контрагентів чи при виборі виду правочинів, окрім тих, що прямо заборонені чинним законодавством України, та не ставить в необхідність/залежність укладання одних договорів від інших. Отримані позивачем послуги не є задубльованими із попереднім періодом.

Суд також зазначає, що до повноважень податкового органу не належить оцінка ефективності ведення позивачем господарських операцій, в т.ч. ефективність використання платником податків грошових коштів (капіталу), чи внутрішніх організаційних процесів, що впроваджені для забезпечення ефективного господарювання платника податків.

Щодо застосування штрафних санкцій у зв`язку з порушенням строків сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору у період з лютого 2022 року по вересень 2022 року, суд зазначає наступне.

Під час проведення перевірки, контролюючим органом встановлено порушення ТОВ «ЮНІБІЛД» строків сплати до відповідного бюджету утриманого військового збору та податку на доходи фізичних осіб, під час виплати заробітної плати, у період з лютого 2022 року по вересень 2022 року. У зв`язку з порушенням встановлених строків оплати, контролюючим органом застосовано штрафні санкції відповідно до податкового повідомлення-рішення від 31.10.2024 №5 (форма «Д») та податкового повідомлення-рішення від 31.10.2024 року №5 (форма «Д»).

У п. п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати - податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу;

Відповідно до п. п. "а" п. 176.2 ст. 176 ПК України особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначено положеннями ст. 168 ПК України.

Згідно із п. п. 168.1.1, 168.1.1, 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу.

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Об`єктом оподаткування, відповідно до п. п. 163.1.1. п. 163.1 ст. 163 ПК України є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

В п. п. 168.4.7 п. 168.4 ст. 168 ПК України визначено, що відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід;

Види та розмір відповідальності за порушення податкового законодавства визначені у главі 11 ПК України.

Згідно п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Водночас п. 127.1. ст. 127 ПК України передбачено що нарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Отже, відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 127 ПК України, може наставати у разі, коли платник податків, у тому числі податковий агент, допускає бездіяльність щодо нарахування, утримання та/або сплати (перерахування) податків до або під час виплати доходу на користь іншого платника. Тобто, взагалі відсутній факт виконання вказаних обов`язків платником податків (податковим агентом).

Натомість, положення ст. 126 ПК України підлягають застосуванню у випадку, коли сплата податку відбулась, але з затримкою, залежно від тривалості якої визначається розмір санкції за вказаною статтею.

Положення ст. 127 ПК України встановлюється як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, в тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника, при чому відповідальність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не з часу затримки такої несплати, як передбачено ст. 126 ПК України, а з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто, склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 р. справа N 813/5787/15, від 27.03.2018 р. справа N П/811/618/17, від 11.09.2018 р. справа N 805/3649/17-а, від 24.10.2018 р. справа N 820/2405/16, від 08.10.2019 р. справа N 820/5099/18.

Тобто, вирішуючи питання щодо правомірності застосування до платника податків штрафів, визначених ст. 127 ПК України, слід з`ясувати, чи була проявлена з боку такого платника протиправна бездіяльність у вигляді не нарахування, неутримання та/або несплати податкового зобов`язання.

Пунктом 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у п. 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України.

Згідно з п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України (у редакції Закону України від 13 грудня 2022 року № 2836-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо сприяння відновленню енергетичної інфраструктури України» (далі - Закон № 2836), у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема, щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, платники податків звільняються від передбаченої ПК України відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні (абзац перший п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України).

У разі відсутності можливості у платника податків щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема, щодо дотримання термінів подання звітності, такий платник податків звільняється від відповідальності, визначеної ПК України, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України (абзац другий п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України).

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, зокрема, щодо строків сплати податків та зборів за звітні (податкові) періоди 2021 рік (для річного звітного І податкового) періоду), І квартал 2022 року (для квартального звітного (податкового) періоду), січень - травень 2022 року (для місячного звітного (податкового) періоду), за умови їх сплати не пізніше 01 серпня 2022 року (для сплати податку на доходи фізичних осіб та/або військового збору - не пізніше 31 грудня 2022 року) (абзац сьомий п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України).

Згідно з положеннями абзацу дванадцятого п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня відновлення можливості платника податків, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання ними таких обов`язків, передбачених ПК України, протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

На виконання вимог, визначених у п.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України, наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2022 за № 967/38303, який набрав чинності 06.09.2022, затверджено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків та перелік документів на підтвердження.

Відповідно до п. 3 Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків: «До платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які на дату набрання чинності цим Порядком мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.

У разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості (крім виконання обов`язку щодо реєстрації акцизних накладних та/або подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового, та/або подання заявки на переміщення пального або спирту етилового транспортними засобами, що не є акцизними складами пересувними тощо) разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 (далі - Переліки документів) до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу.»

Аналіз зазначених норм податкового законодавства підтверджує, відсутність у Товариства можливості до 06.09.2022 року підтвердити неможливості виконання своїх податкових обов`язків у період з лютого по вересень 2022 року (період неможливості виконання Товариством своїх зобов`язань щодо виконання своїх податкових зобов`язань, у тому числі обов`язок податкового агенту). Починаючи з вересня 2022 року ТОВ «ЮНІБІЛД» відновило можливість виконувати свої зобов`язання щодо виконання податкових обов`язків, та керуючись положеннями абзацу дванадцятого и.п. 69.1 п. 69 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення такої можливості, виконано свої зобов`язання у повному обсязі, що підтверджується документально.

Підпунктом 109.1 статті 109 ПК України встановлено, що податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктами 109.2, 109.3 статті 109 ПК України встановлено, що порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України. У випадках, визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2 - 125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

Стаття 112 ПК України визначає загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Зокрема, встановлено, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 112.1). Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності (пункт 112.2). У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків. Порядок доведення обставин, за яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинене податкове правопорушення, в межах судового провадження визначається процесуальним законодавством. Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи (пункт 112.7).

Також цієї нормою у пункті 112.8 визначено обставини, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а у статті 112-1 ПК України - обставини, що пом`якшують відповідальність особи.

Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків, закріплених за платником податків у статті 16 ПК України. Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм. Вина в податкових правопорушеннях завжди нерозривно пов`язана з встановленням умислу. У противагу цьому слід зазначити, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру. Відтак, особа вважається такою, що умисно допустила порушення податкової дисципліни, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких ПК України передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Обов`язок доведення вини покладено на контролюючий орган, без виконання якого особу неможливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого умовою є наявність вини.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Водночас, відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом із тим, відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірності прийнятих ним спірних рішень. У той же час, позивачем документально підтверджено наведені ним у позові доводи та обставини, правомірно, в порядку та спосіб, передбачений законодавством України було сформовано витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податковий кредит за відповідними господарськими операціями.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Положеннями частини 1 статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 30280,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ ДПС у м. Києві. Керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 30.10.2024 року №0124136/0706 (форма «ПН»).

Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 30.10.2024 №0124087/0706 (форма «Р»).

Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 30.10.2024 року №0124129/0706 (форма «П»).

Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 30.10.2024 року №0124133/0706 (форма «Р»).

Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 30.10.2024 року №0124134/0706 (форма «В4»).

Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 31.10.2024 №5 (форма «Д»).

Визнати протиправним та скасувати Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 31.10.2024 року №5 (форма «Д»).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЮНІБІЛД судовий збір у розмірі 30280 (тридцять три двісті вісімдесят) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.