Справа № 465/7647/23
Суддя: Величко О. В.
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 465/7647/23
Провадження 2-а/465/14/25
РІШЕННЯ

Іменем України

01.08.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.,

з участю секретаря судових засідань Венгринюк О.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовною заявою про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6854582 від 19.04.2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що 19.04.2023 року інспектором 4 батальйону 4 роти УПП у Львівській області лейтенантом поліції Слободою Т.І. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6854582 відносно ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. Згідно даної постанови 19.04.2023 року о 04:30 на а/д Львів Раківець, с. Підрясне, вул. Молодіжна, ОСОБА_1 керував т/з в комендантську годину та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1. ПДР керування т/з особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на т/з, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на т/з, а також поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхового сертифіката (Зелена картка).

Зазначає, що 19.04.2023 року о 04:30 ОСОБА_1 знаходився на власному подвір`ї біля належного йому автомобіля та курив сигарету. У момент, коли ОСОБА_1 знаходився біля свого автомобіля, під`їхали працівники патрульної поліції та почали вимагати від ОСОБА_1 документи, що посвідчують особу, у тому числі, посвідчення водія та поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. На це ОСОБА_1 заявив про необхідність пояснення поліцейськими, чому він має надавати їм такі документи, оскільки він не керував т/з та знаходився на подвір`ї власного будинку. Також ОСОБА_1 попросив працівників поліції покинути його подвір`я. Однак, працівники поліції стверджували й надалі про те, що ОСОБА_1 керував т/з у комендантську годину. На вимогу ОСОБА_1 надати докази, які б підтверджували факт керування, працівники поліції таких доказів не пред`явили. Відтак, 19.04.2023 року о 04:30 год. ОСОБА_1 не здійснював керування т/з, однак, цього не було враховано інспектором патрульної поліції Слободою Т.І. та було винесено протиправну постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 .

Як стверджується у позовній заяві, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із чим у інспектора патрульної поліції Слободи Т.І. були відсутні підстави для складення постанови відносно ОСОБА_1 . У зв`язку з наведеним позивач просить оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідалоьності скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього - закрити.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 24.10.2023 року вказаний адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Після усунення недоліків ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 13.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

21.11.2023 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що на відеозаписах із нагрудних відеореєстраторів поліцейських чітко видно, що позивач не виконував вимогу про зупинку, а саме поліцейські здійснювали рух за транспортним засобом під керуванням позивача, ввімкнувши, при цьому, спеціальні звукові та світлові червоного і синього кольорів сигнальні пристрої, при чому, дана зупинка відбувалась близько 04 год. 15 хв., тобто в поліцейських були усі законні підстави для зупинки даного транспортного засобу, так як позивач порушував вимоги комендантської години.

Також, у відзиві звертається увага суду на те, що, окрім винесення постанови, на позивача також було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, який в подальшому було направлено для розгляду до Яворівського районного суду Львівської області. Тобто, виходячи із вищевказаного, вина позивача підтверджується і складеним протоколом про адміністративне правопорушення, відтак, як вбачається із відеозаписів нагрудних відеореєстраторів поліцейських, позивач керував транспортним засобом не тільки в комендантську годину, а ще й з явними ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому, не пред`явивши на вимогу працівників поліції, посвідчення водія відповідної категорії. При цьому, представник відповідача зазначив, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. У даному ж випадку позивач законних вимог поліцейських не виконав, тому підстав для задоволення позову, на переконання сторони відповідача, немає.

Окрім того, представником відповідача подано до суду клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку із тим, що позивач пропустив строк для звернення до суду із адміністративним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, представником подано до суду клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив суд справу розглядати за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Так, згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Як вбачається із оскаржуваної постанови серії ЕАС № 6854582 від 19.04.2023 року, працівниками поліції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно вказаної постанови правопорушення полягало в тому, що 19.04.2023 року о 04 год. 30 хв. на а/д Львів Раківець, с. Підрясне, вул. Молодіжна, ОСОБА_1 керував автомобілем Mazda 5, д.н.з. НОМЕР_1 , в комендантську годину та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п.2.1 ПДР України.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно п.2.1.А ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Разом із тим, позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності з підстави того, що він не керував транспортним засобом Mazda 5, д.н.з. НОМЕР_1 , 19.04.2023 року о 04 год. 30 хв. на а/д Львів Раківець, с. Підрясне, вул. Молодіжна.

З приводу наведеного суд звертає увагу на постанову Яворівського районного суду Львівської області від 16.11.2023 року у справі № 944/2835/23 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до якої визнано ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та закрито провадження у справі.

Як вбачається із вказаної постанови, ОСОБА_1 обвинувачувався в тому, що 19.04.2023 року о 04 год. 30 хв., в с.Підрясне Яворівського району Львівської області по вул. Молодіжна, 20, керував транспортним засобом марки «Mazda5», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук.

Однак, розглянувши вказану справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що до протоколу про адміністративне правопорушення не надано жодного доказу, який би підтверджував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Сам протокол ОСОБА_1 не підписав, докази вручення йому копії протоколу теж відсутні, акт огляду теж до справи не додано. Однак, докази у цій справі вказують на те, що ОСОБА_1 на час складання вказаного протоколу водієм не був. Також при дослідженні в судовому засіданні відеозапису, доданого до адміністративного протоколу, судом встановлено, що вказаний відеозапис взагалі не підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем, так як з вказаного відеозапису вбачається лише розмова з працівниками поліції на вулиці, що не є підтвердженням керування ОСОБА_1 зазначеним транспортним засобом.

Згідно ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Беручи до уваги постанову Яворівського районного суду Львівської області від 16.11.2023 року у справі №944/2835/23, якою встановлено факт відсутності доказів керування позивачем транспортним засобом 19.04.2023 року о 04 год. 30 хв. на а/д Львів Раківець, с. Підрясне, вул. Молодіжна, суд вважає, що позов ОСОБА_1 є обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

При цьому, в судовому засіданні досліджувався відеозапис, наданий представником відповідача разом з відзивом на позовну заяву. З такого вбачається, що відеозйомка проводилась на нагрудні відеореєстратори поліцейських в момент, коли позивач ОСОБА_1 перебував на приватному подвір`ї будинку, де був запаркований автомобіль марки «Mazda5», д.н.з. НОМЕР_1 , з вимкнутим двигуном. Ознак руху такого автомобіля на вказаних відеозаписах не зафіксовано, більш того, ОСОБА_1 в салоні автомобіля, в тому числі на водійському місці транспортного засобу, не перебував.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі "Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії" Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Складення самої постанови про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим, тому постанову серії ЕАС № 6854582 від 19.04.2023 року, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, слід скасувати, а також у відповідності до ст. 286 КАС України закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Щодо заявленого клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском строку для звернення до суду із адміністративним позовом суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, представником ОСОБА_1 адвокатом Швадченком Є.О. скеровано в УПП у Львівській області адвокатський запит, відповідно до якого представник позивача просив надати інформацію про те, чи було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , та представити копії такої постанови в разі її винесення.

Як вбачається із відповіді УПП у Львівській області від 27.09.2023 року, представнику позивача надано копію оскаржуваної постанови серії ЕАС № 6854582 від 19.04.2023 року разом із наданням такої відповіді, тобто 27.09.2023 року. Доказів про те, що до 27.09.2023 року позивачу було вручено копію оскаржуваної постанови, матеріали справи не містять. Відтак, підстав стверджувати, що позивач пропустив строк подання адміністративного позову, який отриманий судом 28.09.2023 року, немає.

Зважаючи на викладене, клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду не може бути задоволене.

Згідно із ч. 5 ст. 139 КАС України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати слід стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6854582 від 19.04.2023 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, код ЄДРПОУ - 40108646, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Cуддя Величко О.В.