Справа № 320/19855/24
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року м. Київ № 320/19855/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, якому просить:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у місті Києві № 2600-1004-8/60241 від 21.03.2024 року про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у перевірці сплати єдиного податку за період з 2000 по 31.12.2010 та внесенні даних періодів до індивідуальних відомостей персоніфікованого обліку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у місті Києві провести перевірку сплати ОСОБА_1 (РНОКІ НОМЕР_1 ), єдиного податку за період з 2000 по 31.12.2010 та внести до індивідуальних відомостей персоніфікованого обліку.

В обґрунтування позивач вказує про те, що у зв`язку із відсутністю у даних персоніфікованого обліку (довідка форми ОК-5) даних про діяльність останнього як Фізичної особи-підприємця за період з 2000 по 2010 рік, пенсія позивачу нараховується не в повному розмірі. Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо проведення перевірки сплати останнім єдиного податку за період з 2000 по 2010 рік. Проте, відповідачем відмовлено позивачу у проведенні перевірки та приведення у відповідність даних у Державному реєстрі застрахованих осіб по застрахованій особі - ОСОБА_1 .

До суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позову не визнав, просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Так з матеріалів адміністративної справи судом установлено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою 14.03.2024 року щодо проведення перевірки сплати останнім єдиного податку за період з 2000 по 2010 рік.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві розглянуто заяву громадянина ОСОБА_1 від 14.03.2024 року щодо проведення перевірки сплати останнім єдиного податку за період з 2000 по 2010 рік та надано відповідь позивачу, оформлену листом від 21.03.2024 №2600-1004-8/60241, яким відмовлено позивачу у проведенні перевірки та приведення у відповідність даних у Державному реєстрі застрахованих осіб по застрахованій особі - ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із відмовою пенсійного органу, позивачем подано позовну заяву до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України відповідно до вимог цього Закону з 01.01.2004 за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а до 01.01.2004 на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004) зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Отже, періоди роботи до 2004 року зараховуються до страхового стажу на підставі трудової книжки, довідки, виписки з наказів, трудового договору, військового квитка, диплому про навчання та інших документів, а з 01.01.2004 зараховуються на підставі відомостей персоніфікованого обліку.

Основним документом, що характеризує і підтверджує трудову діяльність особи до 1 січня 2004 року, є трудова книжка.

Відповідно до Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства: соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 "Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників" усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження) в такому разі у графі 4 трудової книжки робиться посилання на наказ.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 "Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників" (далі - Інструкція), відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Пунктом 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, передбачено, що у разі звільнення працівника всі записи, зокрема про роботу, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Разом з тим, пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів від 12 серпня 1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що спричинені воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями, згідно пункту 18 Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Органи Пенсійного фонду України здійснюють перевірки суб`єктів господарювання у загальному порядку, встановленому Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до частини 8 статті 4 Закону України від 15.05.2003 № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" (далі - Закон № 755) фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Згідно пункту 4 статті 13 Закону № 755 відомості з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи та її відокремленого підрозділу, відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації, представництва, філії іноземної благодійної організації, державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є підставою для зняття їх з обліку в органах державної статистики, державної фіскальної служби, Пенсійного фонду України та /або вчинення інших дій відповідно до законодавства.

Оскільки, згідно ІКІС ПФУ: Підсистема "Відомості з реєстру страхувальника" по громадянину ОСОБА_1 внесено запис "Дата припинення за Даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 20.01.2020", провести перевірку немає законодавчих підстав.

Виходячи з вищезазначеного, суд дійшов висновку, що у діях ГУ ПФУ відсутні порушення приписів Закону, відповідач як суб`єкт владних повноважень виконував покладені на нього функції в межах своєї компетенції.

Отже, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Як зазначено у ч.1ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно дост.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1ст.143 КАС України).

Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, то, відповідно, на користь позивача не можуть бути стягнуті за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати.

Керуючись ст.ст.2,5,9,72,77,139,241,243-246,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправними дій про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.