Справа № 280/613/25
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 280/613/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року (суддя Сіпака А.В.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.12.2024 № 66 про відмову позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати позивачеві до пільгового стажу із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 період його роботи з 13.05.1991 по 25.05.1997, до страхового стажу період роботи з 01.02.1990 по 18.11.1999 та період проходження строкової військової служби з 02.11.1986 по 22.12.1989, у зв`язку з чим призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 на підставі заяви від 04.12.2024.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.12.2024 № 66 з відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 01.02.1990 по 18.11.1999 та період проходження строкової військової служби з 02.11.1986 по 22.12.1989 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 16.07.1985 та до пільгового стажу за Списком № 1 період його роботи з 13.05.1991 по 25.05.1997, та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 1 від 04.12.2024. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 04.12.2024 звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.

Названа заява в порядку екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, яким прийнято рішення № 66 від 11.12.2024 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах.

Згідно з названим рішенням:

Вік заявника 56 років 2 місяці; страховий стаж становить 8 років 3 місяці 29 днів, пільговий стаж відсутній.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 16.07.1985: період проходження військової служби з 02.11.1986 по 22.12.1989, оскільки не вказано дату видачі військового квитка; період роботи з 01.02.1990 по 18.11.1999, оскільки відсутня інформація про перейменування підприємства.

Період проходження військової служби згідно з інформацією від 29.11.2024 № 124/6 також не зараховано до стажу, оскільки в інформації не вказано підстава.

До пільгового стажу не зараховано період роботи з 13.05.1991 по 25.05.1997 згідно з пільговою довідкою від 25.06.2012 № 628, оскільки заявником для підтвердження пільгового стажу надано пільгову довідку, яка підписана ліквідатором Дочірнього підприємство «Запорізьке СУ-1 «ВАТ Дніпродомноремонт». Зазначене підприємство згідно з ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.08.2012 по справі № 25/24 ліквідовано.

У разі ліквідації підприємства, установи, організації без призначення правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років, проводиться відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, Комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, які створені при Головних управліннях Пенсійного фонду України. Рішення Комісії не надано.

Вважаючи протиправним таке рішення УПФУ, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах (п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону).

Відповідно до ч. 3 статті 114 Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Згідно з пунктом «а» ч. 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Записами трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується, що позивач у період з 13.05.1991 по 25.05.1997 працював у Дочірньому підприємстві «Запорізьке СУ-1 ВАТ «Дніпродомноремонт» на посаді вогнетривника 3 розряду на гарячих роботах з ремонту доменного обладнання та печей та/4 розряду вогнетривника з ремонту доменного обладнання та печей.

Згідно з довідкою від 25.06.2012 № 628, виданою ліквідатором ДП ЗСУ-1 ВАТ «Дніпродомноремонт» уточнено особливий характер вищезазначеної роботи та містить всю інформацію, необхідну для віднесення спірного періоду роботи з 13.05.1991 по 25.05.1997 до пільгового стажу.

Також ліквідатором були видані довідки від 25.06.2012 № 629 про умови праці, від 25.06.2012 № 627 про заробіток ОСОБА_1 у спірному періоді.

Неприйняття відповідачем до уваги названих довідок до уваги є необґрунтованим та протиправним, адже пенсійний орган не врахував, що чинне законодавства вирізняє процес перебування юридичної особи у стані припинення та безпосереднє припинення юридичної особи.

Суд звертає увагу апелянта, що відповідно до ч. 4 ст. 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Матеріалами справи підтверджується (а.с. 61-62), що згідно з постановою Господарського суду від 06.06.2005 у справі № 25/84 Дочірнє підприємство «Запорізьке СУ-1 ВАТ «Дніпродомноремонт» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

На момент ухвалення названої постанови діяв Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яким визначено, що арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника.

У постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Законом, з числа арбітражних керуючих, якщо інше не передбачено цим Законом.

Ліквідатор (ліквідаційна комісія) виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

З Єдиного державного реєстру судових рішень судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент видачі вищезазначених довідок ліквідаційна процедура ДП «Запорізьке СУ-1 ВАТ «Дніпродомноремонт» не була завершена, а тому ліквідатор виконував функції керівника (органів управління) цієї юридичної особи та мав право на видачу довідок задля призначення пенсії ОСОБА_1 .

При цьому не є слушним посилання апелянта на приписи постанови Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, адже названа постанова визначає, що основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.

Натомість постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 встановлено, що у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії.

Тобто, Порядок № 18-1 скеровує діяльність Комісії, яка створюється при головних управліннях Пенсійного фонду України, а тому саме відповідач, у разі необхідності, мав направити подані позивачем документи на розгляд Комісії для підтвердження пільгового стажу, що не було вчинено.

Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду проходження військової служби з 02.11.1986 по 22.12.1989, суд зазначає, що відповідний запис містить у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 16.07.1985.

Посилання відповідача на те, що запис трудової книжки не містить дату видачі військового квитка є формальним та нерозсудливим, адже особа не має нести відповідальність за недоліки оформлення трудової книжки.

Більш того, наводячи такий аргумент, відповідач не посилається на жодну норму матеріального права, яка вказує, що відповідний запис (дата видачі військового квитка) має міститися у трудовій книжці.

З цих самих підстав є протиправним не зарахування до страхового стажу період роботи позивача з 01.02.1990 по 18.11.1999 з підстав відсутності в трудовій книжці інформації про перейменування підприємства.

Як вірно зауважив суд першої інстанції з посиланням на правові позиції Верховного Суду, позивач як особа, на яку не покладено обов`язок щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до її трудової книжки відомостей, а тому невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та не зарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

Доводи апеляційної скарги вищенаведені висновки не спростовують.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року в адміністративній справі № 280/613/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 04 серпня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 04 серпня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова