Справа № 718/1734/25
Суддя: Масюк Л. О.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 718/1734/25
Провадження 2-а/718/30/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2025 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Масюк Л.О., за участю секретаря судового засідання Харабара А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кіцмань Чернівецької області адміністративну справу №718/1734/25 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (м.Чернівці площа Театральна, 6), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіцманського районного суду Чернівецької області звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (м.Чернівці площа Театральна, 6), ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови №4144 від 09.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що він вважає дії відповідача та вказану постанову протиправними.

Вказує, що підставою винесення оскаржуваної постанови якою його, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності зазначено, що він не уточнив свої облікові дані у визначиний ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» 60-денний строк з дня набрання зміненою редакцією законної сили (18.05.2024 року).

Посилається на те, що він є особою, яка на підставі ст.30 «а», ст..31 «а» додатку №1 до «Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ» від 14.08.2008 року №402 не підлягає призову на військову службу під час мобілізації так як є непридатним з виключенням з військового обліку з 17.05.2024 року.

Вказує, що 30.09.2024 року на нього, ОСОБА_1 , складено адміністративний протокол серії ЧРТЦК №1423 за порушення правил військового обліку, а саме за не оновлення своїх облікових даних у 2024 році, про час та дату складання якого, позивачу відомо не було, на його адресу будь яких повісток чи копій зазначених документів не приходило.

17.06.2025 року у зв`язку із блокуванням банківської картки виконавчою службою, йому стало відомо, що відносно нього складено оскаржувану постанову №4144 від 09.10.2024 року за ч.3 ст.210 КУпАП, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КупАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , останньому було достовірно відомо, що він, ОСОБА_1 , 17.04.2024 року за направленням ТЦК та СП пройшов ВЛК і на підставі ст.30 «а», ст..31 «а» додатку №1 до «Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ» визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Тобто на час розгляду адміністративної справи (09.10.2024 року) було відомо, що 17.04.2024 року він проходив ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За період з 17.04.2024 року по день винесення оскаржуваної постанови від 09.10.2024 року змін в його персональних даних не відбулося, що підтверджує факт вчасного уточнення персональних даних.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, визнати неправомірною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №4144 від 09.10.2024 року у справі відносно нього, ОСОБА_1 , за ч.3 ст.210 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Ухвалою суду від 30.06.2025 року відкрито провадження у справі та прийнято позов до розгляду з урахуванням особливостей ст..286 КАС України.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибув, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, скерував до суду відзвив на позовну заяву.

У відзиві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не визнає позовних вимог ОСОБА_1 та заперечує проти задоволення позову.

Зазначає, що твердження позивача про те, що на момент 17.05.2024 року він підлягав виключенню з військового обліку на підставі висновку про непридатність є безпідставним так як додані докази про непридатність, а саме висновок лікаря офтальмолога не може та не повинен вважатися допустимим доказом.

Вказує, що постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП, про тимчасову непридатність, або непридатність до військової служби, з виключенням з військового обліку підлягає затвердженню штатною ВЛК. Отже на момент вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, позивач ще являвся військовозобов`язаним, так як остаточне рішення про непридатність із подальшим виключенням з військової служби можливе тільки після затвердження довідки ВЛК штатною регіональною комісією, а тому повинен був виконувати приписи закону щодо своєчасного уточнення персональних даних.

Також позивач не подав суду належних підтверджуючих документів, що затверджують непридатність позивача з виключенням з військового обліку.

З огляду на зазначене, вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 скерував до суду суду заперечення на відзив, у яких зазначає, що під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, уповноваженою особою, яка складає протокол, доводиться зміст ст.63 Конституції України та розяснюються права та обовязки передбачені ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі та ставиться підпис, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідачем зроблено не було.

Зазначає, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 також грубо порушено норми процесуального права, зокрема, фактично ніякого розгляду справи не було, що також порушило його права на захист. Дані дії відповідача протирічать нормам КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова в частині накладення на нього штрафу не відповідає вимогам закону та в ній відсутні посилання на будь які докази вчинення ним порушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, зміст якого невідомий, а також не вказано час та місце правопорушення, що є порушення права на захист позивача.

Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.

Згідно положень ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив наступне.

Судом встановлено, 09.10.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі адміністративного протоколу серії ЧРТЦК №1423 від 30.09.2024 року складеного відносно ОСОБА_1 , винесено постанову №4144 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 17000 гривень (а.с.17).

Постановою про відкриття виконавчого провадження №78365332 заступником начальника відділу Кіцманського ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Федоряком В.І. відкрито виконавче провадження по виконанню постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №4144 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 17000 гривень (а.с.13).

Згідно Висновку лікаря офтальмолога від 17.04.2024 року (додаток 7 до Положення про Військово-лікарську експертизу з ЗСУ) вбачається, що ОСОБА_1 є особою, яка на підставі ст.30 «а», ст..31 «а» додатку №1 до «Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ» від 14.08.2008 року №402, визнана непридатною до військової служби з виключення з військового обліку (а.с.12).

Відповідно до роздруківки з РЕЗЕРВ + вбачається, що ОСОБА_1 17.05.2024 року пройшов ВЛК, визнаний непридатним до військової служби з виключення з військового обліку (а.с.14).

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 №312 від 05.02.2025 року провадження у адміністративній справі (протокол про адміністративне правопорушення ЧРТЦК №182 від 22.01.2025 року) відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП, закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.18).

В силу ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідний правовий висновок викладено у п. 39 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.

Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З урахуванням викладеного, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення) повинне бути належним чином зафіксоване.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, полягає у порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992р № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу".

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон України № 2232-ХІІ).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України постановлено з 24.02.2022 року ввести в Україні воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та такий воєнний стан діє і до теперішнього часу.

Отже, станом на 30.09.2024 року, тобто на дату вчинення інкримінованого позивачеві адміністративного правопорушення діяв особливий період.

За змістом ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Згідно зі ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 19 Порядку №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно (абзац 4); - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).

Частина 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024 року, який набув чинності 18.05.2024 року.

Так само і ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до ч.10 ст.1 Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок», громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Частина 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024 року, який набув чинності 18.05.2024 року.

Вказана норма кореспондується із ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» якою визначено, що військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, а також із абз. 4 п.п. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України „ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку яким встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності), оскільки вищезазначені норми законодавства передбачають три шляхи, яким громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року (включно), а саме: шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання;. шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності), однак позивач ОСОБА_1 є особою, яка на підставі ст.30 «а», ст..31 «а» додатку №1 до Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ» від 14.08.2008 року №402, не підлягає призову на військову службу під час мобілізації так як є непридатним з виключення з військового обліку з 17.05.2024 року, що підтверджується Висновком лікаря та роздруківкою з РЕЗЕРВ +, які долучено до позовної заяви.

Частиною 2 ст. 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд наголошує, що згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 року (справа № 537/4012/16-а), від 08.11.2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23.10.2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 року (справа № 524/7184/16-а).

Суд зазначає, що сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності доказів на підтвердження викладених у ній обставин, не може свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням субєкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

За приписами примітки ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідачем не додано до матеріалів справи та не доведено той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_4 , як держатель ЄДР призовників, військовозобов`язаних та резервістів не має можливості отримати персональні дані ОСОБА_1 , зокрема те, що останній знятий з військового обліку, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно - комунікаційними системами, реєстрами тощо.

Надаючи оцінку доказам, встановленим фактам та відповідним правовідносинам, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскаржувана постанова в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП є неправомірною, а тому позовні вимоги в цій частині позовної заяви є обґрунтованими.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень, у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.

З огляду на вищевикладене, даючи оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.7,8,9,210,247,251,280,293 КУпАП, ст. ст.71,72,77,139,241-243,245,246,250,295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову №4144 від 09.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.210 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Суддя Кіцманського

районного суду: Масюк Л.О.