Справа № 506/493/25
Суддя: Чеботаренко О. Л.
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Окнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/493/25
Провадження № 2-а/506/10/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2025 року селище Окни

Окнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Окни адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 17.10.2024 року №17572 та закриття провадження по справі,

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить скасувати постанову №17572 від 17.10.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою він притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що « 17 жовтня 2024 року об 11.00 г під час дії особливого періоду до ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув у супроводі працівників поліції військового зобов`язаний ОСОБА_1 ,1982 року народження. Під час перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для оновлення військово-облікових даних не пройшов ВЛК чим порушив ст.210 Кодексу України. Отже , складено звернення та направлено відділу поліцейської діяльності №2 щодо особи ,який порушив законодавство про оборону ,мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Отже, знаючи про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , діючим умислом без поважних причин продовжував свою протиправну діяльність аж до 16.10.2024 року ,коли він у супроводі працівників поліції прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Своїми діями останній порушив вимоги ч.ч.1,3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1 ч.3 КУпАП.»

На думку позивача, у постанові взагалі не сформульовано суть адміністративного правопорушення , наведено тільки загальні норми і твердження та суперечливі дані; крім того ,у постанові не зазначено інформації про жоден доказ; не дотримано процедуру притягнення до відповідальності, порушено його право на захист. При цьому позивач зазначає, що він своєчасно оновив свої дані у передбачений законом спосіб.

17 червня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі ,поновлено строк звернення до суду та у відповідача витребувані докази, які надійшли до суду лише 29.07.2025 року.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, про причини неявки суду не повідомив.

Тому розгляд справи проведено у відсутність сторін, що відповідає вимогам ст.205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність .

Відповідно до ч.1 ст. 235 КУпАП , територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до частини першої статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно частини першої статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Як встановлено матеріалами справи, 17 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_2 начальником п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 складено протокол № 303/5 за ч.3 ст.210-1 КУпАП ,де зазначено , що «17 жовтня 2024 року об 11.00 г під час дії особливого періоду до ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув у супроводі працівників поліції військовозобов`язаний ОСОБА_1 ,1982 року народження. Під час перевірки було встановлено , що ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для оновлення військово-облікових даних, не пройшов ВЛК чим порушив ст.210 Кодексу України. Отже складено звернення та направлено відділу поліцейської діяльності №2 щодо особи ,який порушив законодавство про оборону ,мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Отже, знаючи про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , діючим умислом без поважних причин продовжував свою протиправну діяльність аж до 16.10.2024 року, коли він у супроводі працівників поліції прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Своїми діями останній порушив вимоги ч.ч.1,3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1 ч.3 КУпАП» ( а.с. 30)

17 жовтня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо ОСОБА_1 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №17572 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідно якої ОСОБА_1 , 17 жовтня 2024 року об 11.00 г під час дії особливого періоду до ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув у супроводі працівників поліції військового зобов`язаний ОСОБА_1 ,1982 року народження. Під час перевірки було встановлено , що ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для оновлення військово-облікових даних не пройшов ВЛК чим порушив ст.210 Кодексу України .Отже складено звернення та направлено відділу поліцейської діяльності №2 щодо особи ,який порушив законодавство про оборону ,мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Отже, знаючи про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , діючим умислом без поважних причин продовжував свою протиправну діяльність аж до 16.10.2024 року ,коли він у супроводі працівників поліції прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Своїми діями останній порушив вимоги ч.ч.1,3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1 ч.3 КУпАП, за що було накладено штраф у розмірі 17000 грн .( а.с.31)

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

У силу приписів ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон №3543) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені статтею 22 Закону №3543.

При цьому в ч.ч.1,3 ст. 22 Закону №3543, на які міститься посилання в оскаржуваній постанові , міститься ряд обов`язків. Так , громадяни зобов`язані:

-з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

-надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

-проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Крім того ,під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

-військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

-резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

-військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

- військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

-особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Таким чином, посилаючись на вказані норми Закону, як особа, уповноважена на складання протоколу, так і особа, уповноважена на прийняття рішення по вказаному протоколу, повинні були конкретизувати, який саме обов`язок не виконав позивач.

Слід зауважити, що абз.3 п.10-1 Додатку №2 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Так, до позовної заяви позивачем додано витяг №2024 з Єдиного державного реєстру призовників ,військовозобов`язаних та резервістів , сформований 10 червня 2024 року ЦНАП Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області , щодо перебування на обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .( а.с. 16).

Слід зауважити , що п.1 ст.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» , установлено , що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:

у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Аналіз викладених норм законодавства дає підстави дійти висновку, що оновлення даних через центр надання адміністративних послуг до 16 липня 2024 року є законодавчо закріпленою процедурою.

Таким чином, вказаним Законом передбачено альтернативні варіанти уточнення особистих даних , в тому числі і через центр надання адміністративних послуг , що позивачем і було виконано в строк, передбачений цим Законом.

Що стосується непроходження позивачем ВЛК, то дійсно , у вищезазначеному витязі з Єдиного державного реєстру призовників ,військовозобов`язаних та резервістів, який сформований 10 червня 2024 року ЦНАП Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області, щодо перебування на обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутні дані про проходження останнім ВЛК.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Пунктом 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджено постановою КМУ від 16.05.2024р. №560, передбачено, що за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Згідно п.27 Порядку №560 під час мобілізації громадяни викликаються, зокрема, до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою:

взяття на військовий облік;

проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби;

уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки);

призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.

Однак будь-якої інформації про те, що позивач належним чином викликався до будь-якого відділу ТЦК та СП для проходження ВЛК та не прибув у визначену дату до відділу ТЦК та СП , відповідачем не надано.

Крім того , суд звертає увагу ,що у оскаржуваній постанові міститься посилання на ст.210 Кодексу України ( ні конкретного Кодексу , ні частини вказаної статті не вказано),що може свідчити про невизначення або сумніви відповідача щодо правозастосування конкретної норми закону.

При цьому слід зауважити, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, а відповідач не довів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, що є підставою для скасування спірної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Частина 2 статті 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У справі Barbera, Messeque and Jabardo v. Spain (скарга № 10590/83 від 6 грудня 1988 року) Європейський суд з прав людини, зазначив, що докази, покладені в основі висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (справа Daktaras v. Lithuania, скарга № 42095/98).

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга № 7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (пункт 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. (пункт 4.1)

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність належних доказів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що оспорювану постанову слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Посилання позивача на інші порушення при розгляді справи та винесенні оспорюваної постанови не мають суттєвого значення за встановлення судом обставин, які мають вирішальне значення по справі.

Пунктом 5 ч.1 ст.244 КАС України встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 605 грн 60 коп в дохід держави.

Враховуючи, що за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору, в розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 241, 268, 269, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце знаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 17.10.2024 року №17572 та закриття провадження по справі задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №17572 від 17 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП і провадження по справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце знаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 605 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. Л. Чеботаренко