Справа № 320/49003/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року справа №320/49003/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

25 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйнятті рішення, у передбачені законодавством строки, щодо надання відстрочки від призову на військову службу відповідно до частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ненаданні позивачу відповідних документів;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення щодо надання позивачу відстрочки від призову на військову службу.

Ухвалою суду від 31.10.2024 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у відповідності до частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки здійснює професійний догляд за своєю матір`ю, яка є особою з інвалідністю другої групи. Підкреслював відсутність інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Вказав, що направляв відповідачу заяву про відстрочку із підтверджуючими документами, однак такі документи розглянуті не були. У зв`язку із цим просив задовольнити позов.

ІНФОРМАЦІЯ_3 просив відмовити у задоволенні позову, зазначаючи про відсутність відмітки у військово-обліковому документі позивача про перебування на військовому обліку у відповідача.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є громадянином України, військовозобов`язаним.

Як вбачається із копії військово-облікового документу ОСОБА_1 від 01.07.2024, отриманого через електронний кабінет призовника, і військово-облікового документу від 15.08.2024, отриманого через застосунок «Дія», ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.47-48). Тут же зазначено про вчасне уточнення даних.

03.07.2024 позивач засобами поштового зв`язку направив до ІНФОРМАЦІЯ_6 заяву про надання відстрочки від призову на військову службу, яку відповідач отримав 08.07.2024 (а.с.30-34).

До такої заяви додав копії наступних документів: паспорта громадянина України позивача; картки фізичної особи-платника податків позивача; свідоцтва про народження ОСОБА_1 ; паспорта ОСОБА_2 ; картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_2 ; висновка №1274 від 17.06.2024 про наявність порушень функцій організму у ОСОБА_2 ; акта встановлення факту здійснення догляду №14 від 01.02.2023; довідки до акта огляду МСЕК від 05.06.2014; пенсійного посвідчення від 26.10.2021; рішення про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги на непрофесійній основі від 26.06.2024; свідоцтва про смерть від 28.12.2017; заяви, засвідченої нотаріально, про єдину дитину; повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 06.03.2024; свідоцтва про шлюб; повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження; повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб.

Позивач пояснив, що не отримавши рішення за результатами розгляду поданої заяви про відстрочку, 15.08.2024 направив відповідачу заяву про надання відповіді, яка вручена ІНФОРМАЦІЯ_7 20.08.2024 (а.с.35-38); однак на час звернення до суду не отримав жодної відповіді від ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У свою чергу, відповідач надав до суду повідомлення від 23.07.2024 №1/5142 (а.с.57).

Так, у цьому повідомленні зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 розглянуто заяву та підтвердні документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно пункту 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вказано, що протоколом від 23.07.2024 №35 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки. Причиною відмови зазначено відсутність відмітки у військовому квитку про взяття на облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_7 . При цьому, докази направлення відповідного повідомлення позивачу за наслідками розгляду заяви про відстрочку відсутні.

Позивач, як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.8), повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.70-72), свідоцтва про шлюб ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.23), витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.24-25), повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.26-29), є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Як видно із нотаріально засвідченої заяви про єдину дитину ОСОБА_2 , ОСОБА_1 є єдиною дитиною заявниці (а.с.19).

17.06.2024 складено висновок №1274 про наявність у ОСОБА_2 порушень функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (а.с.12).

Як вбачається із довідки до акту огляду МСЕК сер. КИО-1 №0428601, ОСОБА_2 встановлено з 05.06.2014 другу групу інвалідності довічно (а.с.15).

Із пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 від 26.10.2021 видно, що ОСОБА_2 призначено пенсію за віком і вона є особою з інвалідністю другої групи (а.с.16).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , чоловік ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_11 , що видно із засвідченої копії свідоцтва про смерть від 28.12.2017 серії НОМЕР_4 (а.с.18).

Із пояснень ІНФОРМАЦІЯ_3 і повідомлення про результати розгляду заяви про відстрочку випливає, що підставою відмови у наданні відстрочки позивачу стало ненадання копії військово-облікового документа, який підтверджує статус військовозобов`язаного. Саме таку обставину вказано причиною відмови у наданні відстрочки у повідомленні від 23.07.2024 №1/5142. Зауважень стосовно документів, підтверджуючих факт наявності у позивача матері з інвалідністю II групи, за відсутності інших осіб, які зобов`язані її утримувати - не висловлено. При цьому, безпосередньо самого рішення, оформленого протоколом від 23.07.2024 №35, до суду не подано.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить із такого.

За нормами статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

За положеннями статті 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснюється Законом України №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (Закон №2232-XII).

Як закріплено у статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

За визначенням у частині першій статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За змістом частини шостої цієї ж статті передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався та на час розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні триває.

Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (Закон №3543-XII) визначені правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні.

Як закріплено у статті 1 Закону №3543-XII, мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації закріплені у статті 23 Закону №3543-XII.

Так, за нормами пункту 13 частини першої статті 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

За правилами частини сьомої цієї ж статті перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

За визначенням у пункті 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (Положення №154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з пунктом 2 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням.

За нормами пункту 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам, розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

У відповідності до пункту 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

За приписами частини п`ятої статті 22 Закону №3543-XII порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України. Цей порядок визначає, зокрема, порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Згідно з вимогами абзацу другого пункту 16 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (Порядок №1487), персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 16.05.2024 №560, якою затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (Порядок №560).

За нормами пунктів 56, 57 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

За положеннями пункту 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

У відповідності до пункту 59 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

За нормами пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Як закріплено у додатку 5 до Порядку № 560 документами, що підтверджують право на відстрочку військовозобов`язаних, які звертаються із заявою про надання відстрочки на підставі пункту 13 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є:

- для батьків військовозобов`язаного з числа осіб з інвалідністю I чи II групи або батьків дружини (чоловіка) військовозобов`язаного з числа осіб з інвалідністю I чи II групи - один із таких документів, що підтверджує інвалідність: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, або пенсійне посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до Законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності, або довідка для отримання пільг особами з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу, за формою, затвердженою Мінсоцполітики; заява за формою згідно з додатком 15 (у разі потреби) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові (за наявності) особи, яку вона обирає для здійснення свого утримання;

- для військовозобов`язаного, який має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про народження);

- для військовозобов`язаного, який має одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки (свідоцтво про народження дружини (чоловіка) та свідоцтво про шлюб);

- для військовозобов`язаного, який має одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, - один із таких документів, що підтверджує неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та зобов`язані за законом утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, або документ, що підтверджує перебування під арештом (крім домашнього арешту), або відбування покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі.

За визначенням у статті 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» №1951-VIII (Закон №1951-VIII) Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) це інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (частини восьма, дев`ята статті 5 Закону № 1951-VIII).

За правилами частини першої статті 14 Закону № 1951-VIII ведення Реєстру включає:

1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;

2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;

3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.

За положеннями частини третьої цієї ж статті актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

На підставі з`ясованих у справі обставин і наведених правових норм, суд приходить до таких висновків.

Так, як встановлено у ході судового розгляду справи, позивач надав як відповідачу, так і до суду необхідні документи, які підтверджують його право на отримання відстрочки на підставі пункту 13 частини першої статті 23 Закону №3543-XII, а саме - у зв`язку з наявністю матері з інвалідністю другої групи ОСОБА_2 .

До того ж, відповідач, як у поданих суду поясненнях, так і в повідомленні від 23.07.2024 не висловив жодних зауважень і недоліків до документів, поданих на підтвердження того, що позивач є собою, яка здійснює постійний догляд за своєю матір`ю з інвалідністю другої групи і відсутністю інших осіб, які зобов`язані її утримувати.

При цьому суд констатує, що надані до відповідача із заявою про надання відстрочки документи на підтвердження постійного догляду за своєю матір`ю з інвалідністю другої групи і відсутністю інших осіб, які зобов`язані її утримувати, так і ці ж документи, подані суду, відповідають тим, необхідність подання яких для підтвердження права на відстрочку на підставі пункту 13 частини першої статті 23 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачена додатком 5 до Порядку № 560.

Стосовно відсутності відмітки у військовому квитку позивача про взяття на облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_7 як підстави відмови у наданні відстрочки, суд зазначає наступне.

У спірному випадку, як вже зазначалося, як вбачається із копії військово-облікового документу ОСОБА_1 від 01.07.2024, отриманого через електронний кабінет призовника, і військово-облікового документу від 15.08.2024, отриманого через застосунок «Дія», ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.47-48). Тут же зазначено про вчасне уточнення даних.

Так, як випливає із наведених вище судом норм, військово-обліковий документ може бути оформлено як у паперовій, так і в електронній формі, які мають однакову юридичну силу.

При цьому суд звертає увагу, що ІНФОРМАЦІЯ_3 і міг, і повинен був перевірити відомості про перебування ОСОБА_1 на військовому обліку, оскільки у силу своїх повноважень володіє доступом до усіх баз даних та відомостей стосовно військово - облікових даних осіб, які перебувають або не перебувають на військовому обліку.

При цьому, відмова у наданні відстрочки з підстав відсутності відмітки у військовому квитку про взяття на облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_7 за наявності у відповідача можливості отримати усі необхідні відомості з доступних баз даних, у тому числі електронної бази «Резерв+», а також враховуючи те, що позивачем подано докази перебування на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 із відомостями про своєчасну актуалізацію військово-облікових даних, є необґрунтованою.

Суд зазначає, що усі інші документи, надані заявником, які безпосередньо обґрунтовували його право на отримання відстрочки, відповідач жодним чином не прокоментував, не висловив зауважень стосовно них.

Тому вказана ІНФОРМАЦІЯ_3 підстава для відмови у наданні відстрочки, тим більш зважаючи на підтвердження перебування ОСОБА_1 на обліку у відповідача не узгоджується із закріпленою законодавцем.

За правилами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного суду України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Однак поведінка відповідача у спірних правовідносинах не відповідає перерахованим вище критеріям та порушує право позивача на розгляд заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та прийняття відповідачем рішення по суті заяви.

За положеннями статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на наведене, зважаючи на встановленні під час розгляду цієї справи обставини, суд констатує, що з метою належного та ефективного захисту прав позивача слід вийти за межі заявлених вимог і визнати протиправним та скасування рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову впозивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оформлене протоколом №35 від 23.07.2024.

Крім того, оскільки надання відстрочки належить до повноважень відповідача та, враховуючи, що до заяви про відстрочку, адресованої і отриманої як ІНФОРМАЦІЯ_3 , так і суду подані документи, які передбачені законодавцем як необхідні для засвідчення права на відстрочку у випадку, який розглядається, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу та прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за пунктом 13 частини першої статті 23 Закону № 3543.

За змістом частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами частини другої цієї ж статті 77 в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв`язку із цим, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.

За нормами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно з квитанції від 16.10.2024, позивачем сплачено судовий збір у сумі 1211, 20 грн.

Зважаючи на задоволення позовних вимог у відповідній частині, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на 1211,20 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача як суб`єкта владних повноважень, який прийняв оскаржуване рішення.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову військовозобов`язаному ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оформлене протоколом №35 від 23.07.2024.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_12 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.07.2024 про надання відстрочки від призову за мобілізацією та прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особлиивий період за пунктом 13 частини першої статті 23 Закону України №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1211, 20 (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.