Справа № 520/1680/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 серпня 2025 р.Справа № 520/1680/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву судді Русанової В.Б. про самовідвід у справі № 520/1680/24

за позовом ОСОБА_1

до Державної установа "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області"

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області", яка полягає у невнесенні до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , яка видана на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 року у справі № 520/17491/23, відомостей про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії;

- зобов`язати Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними станом на 01.02.2023, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням вимог пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 (у редакції до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103), а також процентної надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії (у відсотках не нижче, ніж у попередній виданій йому довідці про грошове забезпечення) згідно з Розпорядженням Командувача Національної гвардії України № Р-16 від 10.02.2023 року, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 основного розміру його пенсії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 позов задоволено

Визнано протиправною бездіяльність Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області", яка полягає у невнесенні до оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , яка видана на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 року у справі № 520/17491/23, відомостей про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії.

Зобов`язано Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними станом на 01.02.2023, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, з урахуванням вимог пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 (у редакції до внесення змін Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103), а також процентної надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії (у відсотках не нижче, ніж у попередній виданій йому довідці про грошове забезпечення) згідно з Розпорядженням Командувача Національної гвардії України № Р-16 від 10.02.2023 року, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 основного розміру його пенсії.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 968,96 грн.

Не погодившись із прийнятим рішенням суду, Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду (головуючий суддя - Русанова В.Б., судді: Бегунц А.О., Мельнікова Л.В.) від 12.11.2024 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 у справі № 520/1680/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

Постановою Верховного Суду від 10.07.2025 касаційні скарги Головного сервісного центру МВС та Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях задоволено. Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2024 скасовано. Справу № 520/1680/24 направлено для продовження розгляду до Другого апеляційного адміністративного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 520/1680/24 розподілено до провадження судді П`яновій Я. В. (склад суду: головуючий суддя - П`янова Я.В., судді - Русанова В. Б., Присяжнюк О.В.).

До моменту прийняття справи № 520/1680/24 до свого провадження, колегією суддів встановлено, що суддя Русанова В.Б. приймала участь у вирішенні вказаної справи, за наслідком розгляду якої постановлено ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2024, яка в подальшому була скасована постановою Верховного Суду від 10.07.2025.

Зазначені обставини стали підставою для заявлення самовідводу суддею Русановою В.Б. у розгляді зазначеної справи на підставі ч. 2 ст. 37 КАС України, у зв`язку з недопустимістю повторної участі судді в розгляді адміністративної справи.

Колегія суддів, дослідивши подану заяву про самовідвід, вважає за необхідне задовольнити її з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено і гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є фактори, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 у справі "Білуга проти України", від 28.10.1998 у справі "Ветштайн проти Швейцарії") важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 КАС України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що суддя Русанова В.Б приймала участь у вирішенні вказаної справи, за наслідком розгляду якої постановлено ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2024, яка в подальшому була скасована постановою Верховного Суду від 10.07.2025, на підставі ч. 2 ст. 37 КАС України, у зв`язку з недопустимістю повторної участі судді в розгляді адміністративної справи, колегія суддів дійшла висновку, що подана заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись ст. 31, 36, 39, 40, 41 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву судді Русанової В.Б. про самовідвід у справі № 520/1680/24.

Матеріали справи передати до канцелярії Другого апеляційного адміністративного суду для повторного автоматизованого розподілу згідно з ст. 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Русанова В.Б. Присяжнюк О.В.