Справа № 146/1176/25
Суддя: Мороз І. С.
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/1176/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2025 р. селище Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Мороз І.С., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Інспектора відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції Костюк Дмитро Романович, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2025 року до Томашпільського районного суду Вінницької області надійшла вказана заява.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 29 липня 2025 року, головуючим суддею визначено Мороза І.С.

На виконання наведених положень, зазначена справа передана головуючому судді 29 липня 2025 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху з таких підстав.

Частиною 1 статті 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже законодавець пов`язує початок перебігу строку на оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з днем ухвалення відповідного рішення (постанови).

Як слідує з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, вона прийнята відповідачем 22.06.2025 та вручена ОСОБА_1 в той же день, про що свідчить підпис останнього в копії оскаржуваної постанови, проте до суду позивач звернувся з даним позовом лише 29.07.2025, тобто із пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 286 КАС України.

Частиною 6 ст. 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду, позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У позовній заяві міститься клопотання позивача про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду із даним позовом.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду представник позивача зазначив, що про оскаржувану постанову він довідався 16.07.2025 при ознайомленні з адмінматеріалами у Тисменицькому районному суді Івано-Франківської області, які було складено відносно позивача.

Дослідивши клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд дійшов висновку, що вказані у ньому підстави для поновлення строку не можна визнати поважними, з огляду на таке.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

При цьому, частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У відповідності до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Разом з тим, причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона одночасно відповідає таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними та допустимими доказами.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Невмотивоване задоволення клопотання про поновлення пропущеного строку звернення з позовною заявою до суду утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення до судового захисту в тому числі фізичних осіб.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеєр проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Посилаючись на поважність причин пропуску визначеного законом строку звернення до суду представник позивача посилається на те, що про оскаржувану постанову він дізнався 16.07.2025, однак з копії оскаржуваної постанови вбачається, що позивач ОСОБА_1 отримав її копію в день її винесення тобто 22.06.2025, відтак причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, наведені представником позивача у заяві не належать до обставин, з якими закон пов`язує можливість поновлення строку звернення до суду, такі обставини не є об`єктивно непереборними, такими, що пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного подання позовної заяви.

З огляду на наведене, суд вважає, що підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, зазначені позивачем, є неповажними.

Частиною 1 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, суд пропонує позивачу зазначити інші підстави для поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Керуючись ст. 121, 123, 160, 161, 169, 241, 248, 286 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Підстави пропуску строку звернення до суду викладені представником позивача - визнати неповажними.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції Костюк Дмитро Романович, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі залишити без руху.

Роз`яснити позивачу про його право протягом десяти днів з дня вручення ухвали звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших причин поважності пропуску відповідного строку та одночасним наданням доказів, які підтверджують відповідні причини.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.С. Мороз