Справа № 420/4056/25
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4056/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю УКРІНСТАЛ ОДЕСА до Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Позивач звернувся до Головного управління ДПС в Одеській області із позовною заявою в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 51510/15-32-07-06 від 19.11.2024 року яким ТОВ УКРІНСТАЛ ОДЕСА нараховані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 193 401,13грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 51508/15-32-07-06 від 19.11.2024 року яким ТОВ УКРІНСТАЛ ОДЕСА нараховані штраф в розмірі 1 020,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що винесені ППР є протиправними, оскільки відповідачем порушено процедуру призначення перевірки, так як приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки № 10236-п від 08.10.2024 року, контролюючий орган лише обмежився посиланнями на норми чинного законодавства, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки, але жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки, наявність якої саме інформації стала підставою для її проведення.

Крім того, перевірка господарської діяльності за минулий період не може вчинятьсь контролюючим органом в рамках фактичної перевірки, наказ про призначення фактичної перевірки господарської діяльності Позивача за минулий час - не відповідає положенням ПК України, згідно аналізу яких фактична перевірки проводиться на поточний момент діяльності.

Позивач зазначає, що ним не допущено порушень п. 1, 2 ст. 3 Закону про РРО, за що передбачена відповідальність, яка передбачена п. 1 ст. 17 Закону про РРО та, відповідно, нараховано фінансову санкцію у розмірі 5 400,45 грн, так як представниками контролюючого органу було проведено контрольну розрахункову операцію саме під час проведення фактичної перевірки, а не перед. Представниками контролюючого органу було проведено контрольну розрахункову операцію після початку проведення фактичної перевірки, чим порушено порядок проведення контрольної розрахункової операції, визначений п. 80.4. ст. 80 ПКУ. Перевіряючими під час проведення фактичної перевірки було проведено придбання товару в межах контрольної розрахункової операції на суму 5 400,30 грн, яку було здійснено з використанням ПРРО, на підставі чого було видано фіскальний чек № Z1sdInq_Pwk від 09.10.2024 року на загальну суму 5400,30 грн. У зв`язку з поверненням товару, ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» через ПРРО було видано чек на повернення товару № 1HVaQgalHok від 09.10.2024 року на загальну суму 5 400,30 грн.

Щодо порушення ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» п. 12 ст. 3 Закону про РРО позивач зазначив, що в Акті не зазначена конкретна інформація, що підтверджує порушення порядку обліку товарних запасів, а також докази здійснення продажу товарів, які, на думку контролюючого органу, не відображені в товарному обліку. Застосування вказаної санкції можливе до підприємства, яке не облікувало товар та реалізувало його. В п. 2.2.20 Акту фактичної перевірки №46650/15/52/PPO/40004587 від 18.10.2024 року описано, що перевіркою встановлено факт здійснення ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» продажу товарів, які не відображені в товарному обліку на загальну суму 187 490,68 грн. Проте, в п. 2.2.12 вказано, що було проведено контрольну розрахункову операцію на загальну суму 5 400,45 грн, тобто, є незрозумілим, на підставі чого представники ГУ ДПС в Одеській області констатували, що ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» здійснювали реалізацію товарів. До акту фактичної перевірки не долучено розрахункових документів або інших підтверджуючих факт продажу документів, які б підтверджували твердження контролюючого органу про реалізацію товару на суму 187 490,68 грн. Фактично контролюючий орган дійшов висновку про порушення ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» п. 12 ст. 3 Закону про РРО без проведенням розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій або отримання інших документів, які б підтверджували факт продажу товарів. До Акту перевірки не долучено жодних розрахунків вартості необлікованого товару. Висновок про порушення ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» п. 12 ст. 3 Закону про РРО, на підставі якого до ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» застосовано фінансову санкцію, не підтверджену документально за результатами проведеної перевірки.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 51508/15-32-07-06 від 19.11.2024 року позивач зазначив, що на виконання запиту контролюючого органу, ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» було надано в повному обсязі інформацію та документи, що підтверджується листом № 14/10-1 від 14 жовтня 2024 року, які було отримано представником відповідача 14.10.2024 року. До вищезазначеного листа було додано 197 додатків. Контролюючим органом не складався акт про ненадання в повному обсязі запитуваних документів.

Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

ГУ ДПС в Одеській області надали відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнали та зазначили, що підставою для прийняття наказу про проведення фактичної перевірки ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» стала наявна інформація, яка була викладена у доповідній записці від 27.09.2024 року № 5580/15-32-07-06-11. Головне управління ДПС в Одеській області виконало вимоги п.81.1 ст. 81 ПК України та зазначило у наказі, зокрема, підстави проведення перевірки, відтак посилання позивача на порушення процедури проведення перевірки та її призначення є безпідставними. Під час перевірки була проведена контрольна закупка товару при якій не було видано розрахунковий чек. Фіскальний чек, на який посилається Позивач, був виданий вже після здійснення контрольно-розрахункової операції, та лише після того, як перевіряючим акцентовано увагу стосовно не проведення даної розрахункової операції через ПРРО.

Під час перевірки було здійснено вибіркове зняття залишків товарно-матеріальних цінностей. Товариством надано залишки товару згідно оборотно-сальдової відомості по субрахунку 281 та видаткові накладні на товар, за результатами співставлення були встановлені порушення обліку товарних запасів. Згідно відомості ТМЦ порушено облік товарних запасів на суму 187 490,68 грн.

Крім того, суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті). Оскільки такі документи не були надані то ППР № 51508/15-32-07-06 застосовані штрафні санкції на суму 1 020,00 грн.

Позивач подав відповідь на відзив у якому зазначив, що Відповідач жодним чином не обґрунтував, що саме зумовило необхідність проведення перевірки Позивача, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення, а доповідна записка не містить прямих посилань на можливе порушення Позивачем норм податкового законодавства, не містить інформації, яка б обґрунтовано свідчила про необхідність проведення фактичної перевірки, а сам наказ не містить жодних підстав для її проведення, в тому числі не містить і інформації (посилання) на зазначену у відзиві доповідну записку. Відсутність законних підстав для проведення документальної планової перевірки (правова підстава) має правовим наслідком визнання протиправними податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами такої перевірки.

У відповіді на відзив позивач повторно виклав такі ж обґрунтування, що вже були зазначені у позовній заяві.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Відповідно до доповідної записки до Головного управління ДПС в Одеській області від 27.09.2024 року № 5580/15-32-07-06-11, складеної Управлінням податкового аудиту ГУ ДПС в Одеській області у відповідності до вимог пп. 1.2.2 п. 1.2 розділу І наказу Державної податкової служби України «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків» від 4 вересня 2020 року № 470, повідомлено, що в результаті проведеного аналізу відділом фактичних перевірок встановлено, що сума доходу ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» за 2023 рік складає 34 386 734 грн, сума виторгу по ПРРО за вересень 2024 року склала 25 426 грн, кількість співробітників за 2 квартал 2024 року складає 6 осіб, заробітна плата - 8000 грн. Фактична перевірка протягом 2021-2023 року не проводилась. Запропоновано проведення фактичної перевірки щодо дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, розрахункових операцій, ведення касових операцій.

ГУ ДПС в Одеській області підставі п.п. 191.1.4, п.п. 191.1.8 п. 191.1 ст. 191, ст. 20, п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, п.п. 69.2 ст. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України від 02 грудня 2010 року № 2755 VI, у зв`язку з наявною інформацією, прийнятий Наказ № 10236-п від 08.10.2024 року «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА».

На підставі Наказу від 08.10.2024 року № 10236-п та направлень від 09.10.2024 року №20150 та №20152 проведено фактичну перевірку ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» (код 40004587), податкова адреса: м. Одеса, вул. Комітетська, буд. 24 а, адреса господарського об`єкту: м. Одеса, вул. Комітетська, буд. 24-А. з 09 жовтня 2024 року тривалістю 10 діб, за період діяльності з 10.10.2021 року по дату закінчення фактичної перевірки з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За результатами фактичної перевірки ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» складено Акт від 18.10.2024 року, зареєстрований 21.01.2024 року № 46650/15-52-РРО/40004587, в якому викладені порушення, які зафіксовані під час проведення фактичної перевірки, а саме:

- п. 1, 2, 7, 9, 12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) (далі Закон № 265);

- п. 85.2 ст.85 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до Акта перевірки була проведена контрольно-розрахункова операція готівкою без застосування ПРРО та видачі фіскального чеку на загальну суму 5 400,45 грн., а саме: змішувач для ванни зовнішнього монтажу Eurosmart 1 шт. 3 977,55 грн.; душовий шланг SilverPVCG1/2 1 шт. 597,95 грн.; ручний душ 5 функцій COZY 1шт. 847,95 грн.

Встановлено також:

- порушення порядку, встановленого законодавством, обліку товарних запасів, здійснення продажу товарів, які не відображені в такому обліку на загальну суму 187 490,68 грн.;

- неподання до органів ДПС обов`язкового щоденного фіскального звітного чеку за 10.09.2024;

- у термін проведення перевірки посадовою особою або законним представником ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» не надано в повному обсязі документи, що належать або пов`язані з питаннями перевірки, а саме: банківські виписки та інше чим порушено п. 85.2 ст.85 Податкового Кодексу України.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки позивач подав заперечення на Акт (довідку) фактичної перевірки № 46650/15/52/PPO/40004587 від 18.10.2024 року.

Відповідно до Висновку ГУ ДПС в Одеській області № 16190/КПР/15-32-07-06-06 від 14.11.2024 року висновки акту перевірки залишено без змін.

За результатами перевірки винесені податкові повідомлення-рішення:

- № 51510/15-32-07-06 від 19.11.2024 року, за яким до Позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 193 401,13 грн. (сто дев`яносто три тисячі чотириста одна грн. 13 коп.) винесене на підставі Акту (довідки) фактичної перевірки №46650/15/52/PPO/40004587 від 18.10.2024 року. Згідно змісту ППР визначено порушення п. 1, п. 2, п. 12, п. 7, п. 9 ст. 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями) (далі Закон про РРО) та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 193 401,13 грн. (сто дев`яносто три тисячі чотириста одна грн. 13 коп.).

- № 51508/15-32-07-06 від 19.11.2024 року за яким до встановлено порушення Позивачем п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України (далі ПКУ) та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 1 020,00 грн. (одна тисяча двадцять грн. 00 коп.).

Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями Позивачем було подано скарги до ДПС України.

Рішенням про результати розгляду скарги від 30.01.2025 року №2775/6/06 в задоволенні скарги на податкове повідомлення-рішення № 51510/15-32-07-06 від 19.11.2024 року було відмовлено.

Рішенням про результати розгляду скарги від 30.01.2025 року №2774/6/06 в задоволенні скарги на податкове повідомлення-рішення № 51508/15-32-07-06 від 19.11.2024 року було відмовлено.

Позивач не згоден з податковими повідомленнями-рішеннями Відповідача № 51510/15-32-07-06 від 19.11.2024 року та № 51508/15-32-07-06 від 19.11.2024 року, з підстав зазначених у позові, вважає їх протиправними, у зв`язку з чим 07.02.2025 року звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши позиції сторін викладені у їх заявах по суті, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо підстав призначення фактичної перевірки суд повністю відхиляє обґрунтування позивача виходячи з наступного.

Статтею 62 Податкового кодексу України передбачено, що податковий контроль здійснюється, зокрема, шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За положеннями підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки врегульований статтею 80 Податкового кодексу України.

Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

За змістом наведених норм, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, за умови наявності у контролюючого органу інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків податкової дисципліни у сферах здійснення розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, таких документів: копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Здійснюючи аналіз вказаних вище норм Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформувала правовий висновок у справі №420/9909/23, відповідно до якого судова палата акцентувала увагу на наявності істотної різниці у критеріях оцінки правомірності наказу на предмет його підставності та/або оформлення, як наслідок, необхідності відмежування у спорах цієї категорії питання «наявності підстав для проведення перевірки» від питання «достатності відображення підстав для проведення перевірки у наказі» та/або «недоліків в оформленні рішення про проведення перевірки». Підстави для призначення будь-якої перевірки чітко закріплені у нормах Податкового кодексу України, за наявності яких у контролюючих органів виникає безпосередньо право на проведення перевірки, тоді як відображення цих підстав у наказі про призначення перевірки фактично є формалізацією у письмовій формі права на проведення перевірки, яке вже виникло. Безумовно, формалізація підстави для проведення перевірки у наказі має відповідати вимогам абзацу третього пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

У спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним.

Отже, якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.

Застосовуючи такі висновки до спірних у цій справі правовідносин, Суд, перевіряючи питання наявності обґрунтованої підстави для проведення перевірки на підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, виходить з того, що інформацією, у зв`язку з якою прийнято спірний наказ, стала підготовлена Управлінням податкового аудиту доповідна записка від 27.09.2024 року № 5580/15-32-07-06-11, складена у відповідності до вимог пп. 1.2.2 п. 1.2 розділу І наказу Державної податкової служби України «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків» від 4 вересня 2020 року № 470.

У зазначеній доповідній записці вказано, що в результаті проведеного аналізу відділом фактичних перевірок встановлено, що сума доходу ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» за 2023 рік складає 34 386 734 грн, сума виторгу по ПРРО за вересень 2024 року склала 25 426 грн, кількість співробітників за 2 квартал 2024 року складає 6 осіб, заробітна плата - 8000 грн. Фактична перевірка протягом 2021-2023 року не проводилась. Запропоновано проведення фактичної перевірки щодо дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, розрахункових операцій, ведення касових операцій.

Суд зазначає, що доповідна записка Управління податкового аудиту від 27.09.2024 року № 5580/15-32-07-06-11 має достатньо інформації, що може свідчити про можливі порушення платником податків законодавства, зокрема, щодо здійснення платником податків розрахункових операцій і вона могла слугувати підставою та достатнім обґрунтуванням для призначення фактичної перевірки відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПКУ.

На думку суду, наведена доповідній записці інформація щодо кількості працюючих, їх заробітної плати, суми операцій проведених через ПРРО - 25 426 грн, отриманої суми доходу ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» за 2023 рік - 34 386 734 грн, не проведення фактичних перевірок протягом 2021-2024 року при її системному аналізі є достатньою та обґрунтованою підставою для призначення фактичної перевірки.

Суд звертає увагу на те, що у наказі № 10236-п від 08.10.2024 року зазначено, що перевірка позивача здійснена на підставі підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80, статті 81, пункту 82.3 статті 82.3 статті 82, пункту 69.27 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Обсяг зазначеної у наказі інформації у повному обсязі відповідає вимогам абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПКУ, а тому підстави для скасування спірного податкового повідомлення-рішення, через неналежне оформлення наказу на підставі якого проведено перевірку, та, відповідно, прийняте спірне рішення відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові ВС КАС від 19.11.2024 року у справі №160/2202/24.

Щодо порушень Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон № 265), виявлених під час перевірки, суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 та п. 2 ст 3 Закону №265 визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом № 265, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Тобто, названі норми права передбачають обов`язок суб`єкта господарювання проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій. Недотримання таких вимог тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Статтею 2 Закону № 265 встановлено, розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом № 265, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Тобто, названі норми права передбачають обов`язок суб`єкта господарювання проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій. Недотримання таких вимог тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

З акту перевірки вбачається, що під час перевірки були виявлені факти не проведення позивачем розрахункових операцій на повну суму покупки 5400,45 грн без використання реєстраторів розрахункових операцій або без застосування програмних реєстраторів розрахункових операцій.

Відповідно до акта перевірки, під час її проведення був присутній директор Голубіцький В., яким цей акт підписаний без жодних зауважень, в тому числі і стосовно того порушення, що розрахунковий документ при проведенні контрольної закупки не був виданий посадовим особам відповідача.

Таким чином, суд відхиляє такі обґрунтування позивачка і розцінює їх як бажання уникнути відповідальності за вчинене порушення.

Суд відхиляє також посилання позивача на те, що представниками контролюючого органу було проведено контрольну розрахункову операцію після початку проведення фактичної перевірки, чим порушено порядок проведення контрольної розрахункової операції, визначений п. 80.4. ст. 80 ПКУ, оскільки це спростовується актом перевірки.

Крім того, суд зазначає, що проведення контрольної закупки після повідомлення суб`єкта господарювання про проведення фактичної перевірки, пред`явлення наказу та направлення не є логічним та в жодному разі не може називатись перевіркою, оскільки повністю нівелює мету перевірки. Зазначені позивачем обставини жодним чином не є підтвердженими.

Виходячи з цього суд відхиляє посилання позивача, що розрахункова операція була проведена з використанням ПРРО і приймає до уваги спростування цього відповідачем які зазначають, що фіскальний чек, на який посилається Позивач, був виданий вже після здійснення контрольно-розрахункової операції, та лише після того, як перевіряючими акцентовано увагу стосовно не проведення даної розрахункової операції через ПРРО.

Щодо обліку товарних запасів, суд зазначає, що під час перевірки було здійснено вибіркове зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, що повністю відповідає цілям, виду та межам фактичної перевірки визначеної наказом про її призначення.

Як встановлено актом перевірки Товариством надано залишки товару згідно оборотно-сальдової відомості по субрахунку 281 та видаткові накладні на товар, за результатами співставлення яких були встановлені порушення обліку товарних запасів.

Згідно відомості ТМЦ порушено облік товарних запасів на суму 187 490,68 грн., чим порушено вимоги п.12 ст.3 Закону № 265, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку.

Суд вважає, що позивач жодним чином не спростував зазначені розбіжності, а лише посилається на порушення процедури призначення та проведення перевірки, відсутність повноважень на її проведення за минулі роки, що суд відхиляє з причин вищезазначених.

Суд зазначає, що суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперові або електронній формі), що підтверджують облік товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Згідно з вимогами пп. 16.1.2, 16.1.12 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Тобто, показники, визначені п. 44.1 ст. 44 ПК України повинні підтверджуватись первинними документами, які податкові органи мають право вивчати і перевіряти під час проведення перевірок, що обумовлено пп. 20.1.8 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Порядок обліку товарних запасів юридичними особами, створеними відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, в тому числі за місцем їх продажу, врегульовано нормами Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (зі змінами) (далі Закон № 996) та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704.

Проведення господарських операцій суб`єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України № 996 підтверджується виключно первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Відповідно до статті 20 Закону № 265, до суб`єктів господарювання за здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 51510/15-32-07-06 від 19.11.2024 року яким ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» нарахований штраф в розмірі 193 401,13 грн задоволенню не підлягають.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 51508/15-32-07-06 від 19.11.2024 року за яким встановлено порушення п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України та застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 1 020,00 грн, суд зазначає наступне.

Вказані штрафні санкції застосовані до позивача за те, що у термін проведення перевірки посадовою особою або законним представником ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» не надано в повному обсязі документи, що належать або пов`язані з питаннями перевірки, а саме: банківські виписки та інше чим порушено п. 85.2 ст.85 Податкового Кодексу України.

Суд не погоджується з такими висновками податкового органу, оскільки позивачем на запит було надано контролюючому органу інформацію та документи, що підтверджується листом № 14/10-1 від 14 жовтня 2024 року, які було отримано представником відповідача 14.10.2024 року. До вищезазначеного листа було додано 197 додатків в тому числі і банківські виписки.

Як правильно зазначає позивач контролюючим органом не складався акт про ненадання в повному обсязі запитуваних документів.

Таким чином, на думку суду, відповідач не довів вчинення позивачем вищезазначеного порушення, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню а ППР № 51508/15-32-07-06 від 19.11.2024 року підлягає скасуванню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі Серявін та інші проти України).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У підсумку, з урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Судовий збір у цій справі сплачений позивачем у мінімальному розмірі.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог на суму 1020,00 грн. та відмови у задоволенні вимог щодо скасування ППР на суму 193 401,13 грн, суд вважає неможливим застосування принципу пропорційності відшкодування судових витрат у зв`язку зі сплатою мінімальної суми судового збору, який не підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.241-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 51508/15-32-07-06 від 19.11.2024 року яким ТОВ «УКРІНСТАЛ ОДЕСА» нарахований штраф в розмірі 1 020,00 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.