Справа № 598/1409/25
Суддя: Левків А. І.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 598/1409/25
провадження № 2-а/598/21/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2025 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Левків А.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5151932 від 06 липня 2025 року.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він 06 липня 2025 року о 01 год. 40 хв. по вул.Польова в с.Олишківці Тернопільського району Тернопільської області керував транспортним засобом в якого відсутній задній склоочисник вітрового скла, чим порушив вимоги п.31.4. ПДР України. Позивач просить вказану постанову скасувати, оскільки він даного правопорушення не вчиняв так, як на його транспортному засобі склоочисник конструктивно не передбачений, а тому в його діях відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Представник відповідача у відзиві на позов просить відмовити в задоволенні позову, оскільки поліцейським оскаржувана постанова винесена на підставі належних та допустимих доказів, в порядку визначеному законодавством. Так, конструкція автомобіля марки «Шкода Октавія А 5», яким керував позивач, передбачає наявність заднього склоочисника, що також доводиться відеозаписом з бодікамери поліцейського, однак він був відсутній на автомобілі, що є порушенням вимог п.31.4 ПДР України.

У відповіді на відзив позивач вказує, що конструкцією автомобіля дійсно передбачено наявність склоочисника заднього скла, але такі вимоги не передбачені законодавством України. Згідно п.31.4.4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів у яких склоочисники й склоомивачі вітрового скла: а) не працюють склоочисники; б) не працюють передбачені конструкцією транспортного засобу склоомивачі, а несправність заднього склоочисника не є порушенням.

Суд, дослідивши докази наявні у справі та надані відповідачем, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Так, встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5151932 від 06 липня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він 06 липня 2025 року о 01 год. 40 хв. по вул.Польова в с.Олишківці Тернопільського району Тернопільської області керував транспортним засобом марки «Шкода Октавія А 5» д.н.з. НОМЕР_1 в якого відсутній задній склоочисник вітрового скла, чим порушив вимоги п.31.4. ПДР України, тобто технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Відповідальність за ч.1 ст. 121 КУпАП настає у разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Пунктом 31.4 Правил дорожнього руху України не передбачено заборону керування автомобілем з відсутнім заднім склоочисником, а лише забороняється експлуатація транспортних засобів у яких склоочисники й склоомивачі вітрового скла: а) не працюють склоочисники; б) не працюють передбачені конструкцією транспортного засобу склоомивачі.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а непідтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 26 червня 2019 року у справі № 536/1703/17.

Частина друга ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

В справах про адміністративні правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що даний позов слід задовольнити, оскільки відповідачем не представлено будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, оскільки ПДР України не передбачено заборону керування автомобілем із несправним склоочисником заднього скла, а лише вітрового скла.

Також, суд приходить до висновку, що позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Тернопільській області 605,60 грн. сплаченого ним судового збору при зверненні із адміністративним позовом до суду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 72, 73, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, ст.ст.251, 252, 280, 283 КУпАП, суддя,

у х в а л и в :

Позовну заяву задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5151932 від 06 липня 2025 року на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (місцезнаходження 46001, м.Тернопіль, вул.Валова,11, код ЄДРПОУ 40108720) в користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Рішення складено 05 серпня 2025 року.

СУДДЯ: Андрій ЛЕВКІВ