Справа № 395/1490/25
Суддя: Забуранний Р. А.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 395/1490/25
Провадження № 2-а/395/22/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Забуранного Р. А., вивчивши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

До відкриття провадження у справі відповідно до ст.ст.36 ч.1 п.4, 40 КАС України головуючим по справі суддею Забуранним Р. А. заявлено самовідвід, який обґрунтовано тим, що останній не може розглядати справу, оскільки позивачка ОСОБА_1 у період з 01.11.2021 року по 14.06.2023 року працювала на посаді секретаря судового засідання у Новомиргородському районному суді Кіровоградської області та була у безпосередньому підпорядкуванні судді Забуранного Р.А., як голови суду, що ставить під сумнів об`єктивність судді під час розгляду вказаної справи.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що самовідвід підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Суд ухвалою залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Відповідно до ч.1 п.4 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Позивачка ОСОБА_1 у період з 01.11.2021 року по 14.06.2023 року працювала на посаді секретаря судового засідання у Новомиргородському районному суді Кіровоградської області та була у безпосередньому підпорядкуванні судді Забуранного Р.А., що підтверджується довідкою заступника керівника апарату суду від 31 липня 2025 року.

За таких обставин, враховуючи наявність підстав, зазначених у ст.36 ч.1 п.4 КАС України, суд вважає, що при розгляді даної адміністративної справи може виникнути сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого судді, в зв`язку з чим заява про самовідвід судді підлягає задоволенню. Доцільність вирішення питання про самовідвід судді до відкриття провадження у справі обумовлюється дотриманням розумних строків розгляду адміністративної справи та очевидністю підстав для самовідводу.

Керуючись ст.ст.36, 38-41, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід головуючого - судді Забуранного Романа Анатолійовича по адміністративній справі (№395/1490/25; провадження 2-а/395/22/2025) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. А. Забуранний