Справа № 461/5478/22
Суддя: Радченко В. Є.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/5478/22
Провадження № 6-а/461/3/25
05.08.2025 року. м. Львів.
Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Радченка В.Є.,
при секретарі Штогрині В.-Н.Л.
розглянувши розглянувши у письмовому провадженні заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в справі за позовом адвоката Луки Тараса Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
Адвокат Лука Т.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в справі за позовом адвоката Луки Тараса Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої вимоги мотивує наступним. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2023 року у справі № 461/5478/22 у задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2023 року у справі № 461/5478/22 скасовано та прийнято постанову, якою позовні вимоги задоволено, скасовано постанову інспектора Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про накладення адміністративного стягнення серії РАП №753518778 від 01 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито, стягнути з бюджетних асигнувань виконавчого комітету Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 1240,20 гривень понесених судових витрат за сплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги. Додатковою постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2023 року, заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково, стягнуто з бюджетних асигнувань виконавчого комітету Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу.
Заявник зазначає, що на виконання рішень судів видано виконавчі листи, які пред`явлено до виконання до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області. Як вбачається з відповіді Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області таким органом відмовлено у виконанні виконавчих листів. Враховуючи, що зі сторони Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради не виконанно постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року та додаткову постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2023 року, заявник просить суд вжити заходів контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах та зобов`язати Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради надати суду звіт про виконання судових рішень у справі №461/5478/22.
Відповідно до частини 1 статті 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
З урахуванням наведеного та беручи до уваги те, що заявником не подано клопотання про розгляд заяви в судовому засіданні, суд визнав за можливе розглянути заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в письмовому провадженні.
У відповідності до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
У справі Soering vs UK (judgement of 7 July 1989) Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Крім того, будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої - забезпечення і розвиток ідеалів та цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.
Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.
Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням. Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.
На підставі аналізу статей 3, 8, частин 1, 2 статті 55, частин 1, 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.
Згідно із частинами другою - четвертою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.
Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2023 року у справі № 461/5478/22 відмовлено у задоволенні позову адвоката Луки Тараса Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2023 року у справі № 461/5478/22 скасовано та прийнято постанову, якою позовні вимоги задоволено, скасовано постанову інспектора Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про накладення адміністративного стягнення серії РАП №753518778 від 01 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито, стягнуто з бюджетних асигнувань виконавчого комітету Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 1240,20 гривень понесених судових витрат за сплату судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.
Додатковою постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2023 року, заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково, стягнуто з бюджетних асигнувань виконавчого комітету Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу.
З листа Управління безпеки та вуличної інфраструктури Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури № 3701-вих-158599 від 05.11.2024 року вбачається, що адвокату Луці Т.М. слід звернутися до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів з метою виконання судового рішення.
Згідно з листом ГУ ДКС України у Львівській області про повернення виконавчих документів, Головне управління Казначейства листом від 25.07.2024 № 04-07-06/7556 звернулося до ОСОБА_1 із проханням надати до Головного управління Казначейства додаткових відомостей для виконання рішення суду про стягнення коштів щодо відомостей боржника у виконавчих документах та рішеннях суду у справі № 461/5478/22. Однак таких документів не було надано, у зв`язку з чим два виконавчих листи Галицького районного суду м. Львова були повернуті.
Відповідно до ст. 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ч. 1 ст. 382 КАС України).
Норми ст. 382 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. (п. 31 постанови Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №806/2143/15).
Зміст наведених норм права свідчить про те, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій, пов`язаних із його заявою. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Відповідно до постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2023 року, скасовано постанову інспектора Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про накладення адміністративного стягнення серії РАП №753518778 від 01 вересня 2022 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрито, тобто вона не має для особи щодо якої була винесена, ніяких правових наслідків.
З огляду на наведене Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради не повинно вчиняти ніяких дій на виконання рішення суду.
Звертаючись із заявою про встановлення судового контролю за виконанням постанов суду заявником не обґрунтовано та не наведено мотивів доцільності та необхідності застосування такого обраного виду судового контролю, а саме, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до поданої заяви, адвокат просить зобов`язати саме Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради надати суду звіт про виконання судових рішень у справі № 461/5478/22.
При цьому, як вбачається з долученого до заяви листа ГУ ДКС України у Львівській області про повернення виконавчих документів, Головне управління Казначейства листом від 25.07.2024 № 04-07-06/7556 звернулося до ОСОБА_1 із проханням надати до Головного управління Казначейства додаткових відомостей для виконання рішення суду про стягнення коштів щодо відомостей боржника у виконавчих документах та рішеннях суду у справі № 461/5478/22. Однак таких документів не було надано, у зв`язку з чим два виконавчих листи Галицького районного суду м. Львова були повернуті.
Тобто, звертаючись до суду із відповідною заявою заявник не зауважив, що на Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради не покладено обов`язку щодо виконання рішення суду в частині стягнення грошових коштів, оскільки таке виконання судового рішення здійснює Головне управління Казначейства за рахунок бюджетних коштів.
У свою чергу, аналіз положень статті 382 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.
Наведене вище дає підстави виснувати, що необхідності встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та надання відповідного звіту, немає, оскільки суд не зобов`язав відповідача вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.
Виходячи з викладеного суд вважає, що відсутні правові підстави для встановлення судового контролю за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.05.2023 та додаткової постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2023 у справі №461/5478/22.
Керуючись статтями 248, 256, 382 КАС України, суд, -
Відмовити у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в справі за позовом адвоката Луки Тараса Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Суддя В.Є. Радченко