Справа № 620/5424/25
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року Чернігів Справа № 620/5424/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ" до Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ" (далі також ТОВ "ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ", позивач) до Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі також ГУ ДПС у Чернігівській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 25.04.2025 № 7295/ж10/25-01-04-05-01.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийнято без урахування всіх обставин (факт перебування збройних сил російської федерації на об`єкті відповідача в с. Вишневе Ріпкинського району Чернігівської області, який включено до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією та земельні ділянки, які перебувають у користуванні позивача забруднені вибухонебезпечними предметами), які, на думку позивача, відповідно до підпункту 283.1.9 пункту 283.1 статті 283, пункту 283-1.2. статті 283-1 та пункту 288.8 статті 288 ПК України надають право на звільнення від сплати орендної плати за землю у зазначений ГУ ДПС у Чернігівській області період, що підтверджено відповідними доказами.

02.06.2025 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач надіслав відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, шо станом на 23.04.2025 у ТОВ "ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ" були відсутні підстави для несплати узгоджених сум орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, незважаючи на вжиті заходи щодо отримання від Ріпкинської селищної ради рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків зборів щодо земельних ділянок потенційно забрудненених вибухонебезпечними предметами. Також зауважив, що чинним законодавством не передбачено можливість автоматичного звільнення платника податків від сплати відповідних податків чи своєчасної подачі податкової декларації/звітності, натомість передбачено відповідну процедуру підтвердження неможливості своєчасного виконання податкових обов`язків, однак з боку позивача до контролюючого органу не надходило жодних документів, які б підтвердили неможливість виконання платником податків податкових обов`язків, тобто не виконано вимоги, встановлені «Порядком підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225 (далі Порядок № 225).

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ТОВ "ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ" зареєстровано як юридична особа з 19.11.2014 за основним КВЕД 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво, що підтверджується витягом з ЄДРПОУ.

У користуванні ТОВ "ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ" знаходяться земельні ділянки, розміщені за адресою: Чернігівська область, Ріпкинський район, с. Вишневе, вул. Центральна, 1, з кадастровими номерами: :02:001:0005, загальною площею 1,1518 га; :02:001:0006, загальною площею 0,04 га; :02:001:0004, загальною площею 1,1182 га ( далі- земельні ділянки), що визнається сторонами.

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області у ТОВ "ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ" проведена камеральна перевірка, за результатами якої складений акт про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів від 26.03. 2025 № 5089/Ж5/25-01-04-05-01 (далі - акт перевірки), в якому зазначені порушення - «несвоєчасна сплата узгоджених сум орендна плата, чим порушено вимоги підпункту 57.1 статті 57, пункту 288.7 статті 288 та пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України. Відповідальність за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань передбачена підпунктом 124.1 статті 124 Податкового кодексу України». Період несвоєчасної плати узгоджених сум орендної плати за земельні ділянки становить за 2021-2024 роки.

У зв`язку з незгодою з фактами, викладеними в акті перевірки, Товариство надавало свої пояснення та заперечення до висновків за результатами перевірки вих. № 10/04 від 10.04.2025.

За результатами розгляду пояснень та заперечень, ГУ ДПС у Чернігівській області у відповіді № 4967/6/25-01-04-05-05 від 24.04.2025, не погодилось з аргументами ТОВ "ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ" та зазначило: «... що аргументи, викладені в запереченні директора ТОВ "ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ" (код 39500175) від 10.04.2025 № 10/04 (вх. Головного управління ДПС у Чернігівській області від 11.04.2025 № 15267/6/25-01) до Акту камеральної перевірки від 26.03.2025 № 5089/Ж5/25-01-04-05-01, визнати такими, що не є обґрунтованими та не можуть бути враховані для визначення результатів перевірки при винесенні податкового повідомлення-рішення».

На підставі акту перевірки від 26.03.2025 № 5089/Ж5/25-01-04-05-0, ГУ ДПС у Чернігівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.04.2025 № 7295/ж10/25-01-04-054-01 за формою «Ш», яким відповідно до пунктів 287.3 статті 287 та 288.7 статті 288 Податкового кодексу України, та на підставі статті 124 Податкового кодексу України, за затримку на 379, 446, 205, 462, 466, 374, 402, 435, 385, 508, 495, 487, 434, 363, 6, 232, 230, 291, 354, 323, 321, 259, 350 календарних днів, застосовано штраф у розмірі 5% , 10% у сумі 19100,90 грн.

Вважаючи спірне рішення протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковим кодексом України (далі - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Перевіривши правомірність прийнятих відповідачем рішень згідно вимог частини другої статті 2 КАС України, суд враховує таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, відповідальність за порушення податкового законодавства, функції та правові основи діяльності контролюючих органів та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику врегульовані Податковим Кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно з підпунктом 14.1.73. пункту 14.1 статті 14 ПК України землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.

Перелік платників податку, об`єкт оподаткування, база оподаткування, пільги із сплати податку, ставка податку, податковий період, порядок обчислення суми податку, порядок обчислення сум податку в разі зміни власника об`єкта оподаткування податком, порядок сплати податку, строки сплати податку регулюються статтями 269-289 ПК України.

Відповідно до підпункту 269.1.2. пункту 269.1 статті 269 ПК України платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Згідно з підпунктом 270.1.2 пункту 270.1 статті 270 ПК України об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Статтею 283 ПК України визначений перелік земельних ділянок, які не підлягають оподаткуванню земельним податком.

Так, згідно з підпунктом 283.1.9 пункту 283.1 статті 283 ПК України не сплачується податок за земельні ділянки, забруднені вибухонебезпечними предметами.

Пунктом 283.2. статті 283 ПК України встановлено, що не сплачується податок за земельні ділянки, непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, у випадку прийняття сільськими, селищними, міськими радами, військовими адміністраціями та військово-цивільними адміністраціями рішень про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 283-1.2. статті 283-1 ПК України підставою для не нарахування земельного податку відповідно до підпункту 283.1.9 пункту 283.1 статті 283 цього Кодексу у частині земельних ділянок, забруднених вибухонебезпечними предметами, є дані Державного земельного кадастру.

Земельний податок за земельні ділянки, визначені підпункту 283.1.9 пункту 283.1 статті 283 цього Кодексу, у частині земельних ділянок, забруднених вибухонебезпечними предметами, не нараховується за період, коли земельні ділянки були забруднені вибухонебезпечними предметами.

Період, коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, на який припадає дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Для земельних ділянок, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) активні бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, період, коли земельні ділянки визнаються забрудненими вибухонебезпечними предметами, визначається як період, що починається з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому завершено активні бойові дії або тимчасова окупація на відповідній території (у тому числі коли дата початку обстеження небезпечної території операторами протимінної діяльності настає після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації на відповідній території), за умови подання платником плати за землю до органу місцевого самоврядування, військової адміністрації або військово-цивільної адміністрації заяви про потенційне забруднення земельної ділянки вибухонебезпечними предметами та прийняття таким органом місцевого самоврядування, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про встановлення податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів щодо земельної ділянки, зазначеної у такій заяві, та завершується останнім числом місяця, в якому такі земельні ділянки визнані придатними для використання.

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому був продовжений відповідними указами Президента України та продовжує діяти по теперішній час.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

27 грудня 2022 року набрав чинності Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, яким всю територію Ріпкинської селищної територіальної громади Чернігівської області (до якої входить і село Вишневе) було включено до переліку територій, які були тимчасово окуповані російською федерацією у період з 24.02.2022 по 31.03.2022.

ТОВ "ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ" зазначає, що існують обставини, які на думку позивача звільняють його від необхідності сплати зазначених сум орендної плати, а тим більше нарахування штрафних санкцій, а щодо вже сплачених Товариством сум грошових коштів повинно прийматися рішення про їх повернення як переплати або зарахування до майбутніх періодів (після припинення існування обставин, які звільняють Товариство від сплати орендної плати).

З матеріалів справи суд встановив, що о 09 годині 24.02.2022 територія навколо пилорами ТОВ "ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ", яка знаходиться за адресою: Чернігівська обл., Ріпкинський р-н, с. Вишневе, вул. Центральна, 1 була окупована військами рф. Керівництво підприємства та його працівники втратили доступ на територію пилорами з моменту окупації.

Територія пилорами ТОВ "ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ" була зайнята збройними силами рф під свою базу і ними використовувалась в період з 24.02.2022 по 02.04.2022. Після деокупації було встановлено, що обладнання ТОВ "ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ" було знищено окупантами і товариство по сьогоднішній день не здійснює виробничу діяльність за зазначеною адресою у зв`язку з відсутністю такої можливості.

Відповідні обставини підтверджуються Протоколом огляду місця події від 12.05.2022, складеного слідчим слідчого відділу УСБУ в Чернігівській області старшим лейтенантом юстиції Шовкун А.О. (далі - Протокол), а також Експертним висновком № ЧК-235 від 30.08. 2022 Чернігівської регіональної торгове промислової палати (далі - Висновок).

Зокрема на сторінці 2 Висновку вказано: «Згідно даних протоколу огляду місця події від 12.05.2022, складеного слідчим слідчого відділу УСБУ в Чернігівській області старшим лейтенантом юстиції Шовкун А.О. на підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, на території підприємства, яке належить ТОВ "ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ" та знаходиться за адресою: Чернігівська обл., Ріпкинський р-н, с. Вишневе, вул. Центральна, 1, встановлено факти присутності російських військових.

29.07.2022 експертом в присутності директора ТОВ "ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ" Лук`яненко Л.В. проведено зовнішній огляд та фото фіксацію майна - компресора, деревообробних верстатів, що були установлені та раніше використовувались ТОВ "ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ" на виробництві, що розташоване за адресою: Чернігівська обл., Ріпкинський р-н, с. Вишневе, вул. Центральна, 1. В результаті проведеного зовнішнього огляду пред`явленого майна було встановлено наступне: виробничі приміщення, що належать ТОВ «ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ», згідно Договору купівлі-продажу об`єкту нерухомості та розташовані за адресою: Чернігівська обл., Ріпкинський р-н, с. Вишневе, вул. Центральна, 1, мають механічні пошкодження стін у вигляді наскрізних отворів, двері демонтовані; технологічне обладнання розукомплектоване, має механічні пошкодження, електропроводка верстатів та шаф електричного під`єднання демонтовані та розукомплектовані».

У зазначеному Висновку вказано також: «Згідно заяви замовника експертизи, зазначене вище майно було виведене з робочого стану, внаслідок військової агресії рф проти України, під час обстрілів та окупації с. Вишневе Ріпкинського р-ну, Чернігівської обл., що підтверджено в Протоколі огляду місця події від 12 травня 2022 року складеного слідчим слідчого відділу УСБУ в Чернігівській області старшим лейтенантом юстиції Шовкун А. О.».

Варто зазначити, що після відступу збройних сил російської федерації, вищезазначені земельні ділянки, які знаходяться в оренді у ТОВ «ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ» не перевірялися ніким на наявність вибухонебезпечних предметів. Зокрема, це підтверджується відповіддю Чернігівської обласної державної адміністрації вих. № 01-01-21/11062-вих від 16.07.2024 на заяву ТОВ «ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ» від 19.06.2024.

Згідно листа Департаменту з питань цивільного захисту та оборонної роботи Чернігівської обласної державної адміністрації № 07-01-02/962 від 14.03.2025 «Про інформацію щодо розмінування земельних ділянок» зазначено: «За даними «Системи управління інформацією для протимінної діяльності» ділянка, кадастровий № :02:001:0006 площею 0,0400 га - ідентифікована оператором протимінної діяльності, як імовірно забруднена територія вибухонебезпечними предметами та включена до другої черги Переліку завдань для здійснення процесів гуманітарного розмінування (очищення) ІЗТ/ЗТ від мін та вибухонебезпечних залишків війни Плану виконання заходів гуманітарного розмінування деокупованих територій України на 2025 рік.

Ділянка, кадастровий № :02:001:0004 площею 1,1182 га ідентифікована оператором протимінної діяльності, як імовірно забруднена територія вибухонебезпечними предметами та включена до третьої черги Переліку завдань для здійснення процесів гуманітарного розмінування (очищення) ІЗТ/ЗТ від мін та вибухонебезпечних залишків війни Плану виконання заходів гуманітарного розмінування деокупованих територій України на 2025 рік.

Щодо ділянки, кадастровий У :02:001:0005 площею 1,1518 га - інформація відсутня».

Вказані обставини свідчать про те, що земельні ділянки, непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами.

Згідно з пунктом 283-1.3. ст. 283-1 ПК України підставою для не нарахування земельного податку відповідно до пункту 283.2 статті 283 цього Кодексу у частині земельних ділянок, непридатних для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, є інформація, зазначена у підпункті 12.4.6 пункту 12.4 статті 12 цього Кодексу.

Ненарахування земельного податку за земельні ділянки, непридатні для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, здійснюється протягом періоду, що починається з першого числа місяця, на який припадає дата прийняття сільською, селищною, міською радою, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією рішення про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів на підставі заяви платника податків, та завершується останнім числом місяця, на який припадає дата, що настає раніше, - або останній день строку, на який надано пільгу зі сплати місцевих податків та/або зборів відповідно до прийнятого рішення (у тому числі з урахуванням змін, внесених до такого рішення), або дата скасування відповідного рішення, або дата початку обстеження земельної ділянки операторами протимінної діяльності чи визнання земельної ділянки придатною для використання.

Разом з тим, ненадання інформації сільською, селищною, міською радою, військовою адміністрацією або військово-цивільною адміністрацією щодо прийняття рішення про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів не може мати негативні наслідки для платника податків та впливати на його права.

Щодо посилань відповідача на недотримання позивачем положень Порядку № 225, то суд зазначає, що Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у п.п.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України та переліків документів на підтвердження, затверджений наказом Міністерства фінансів від 29 липня 2022 року №225, набрав чинності 06 вересня 2022 року, а спірне рішення прийнято за періоди 2021-2024 роки, отже, вищевказане правове регулювання до періоду 2021-2022 року застосуванню не підлягає.

Крім того, згідно з пунктом 112.2 статті 112 ПК України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Пунктом 112.7 статті 112 ПК України визначено, що у разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

Вказані положення чинного податкового законодавства визначають вину як об`єктивну сторону податкових правопорушень, а тому для встановлення її наявності контролюючому органу необхідно довести не наявність відповідного ставлення платника податків до своїх протиправних дій/бездіяльності (усвідомлення своїх дій, розуміння наслідків тощо), а саме - що платник податків вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 08.12.2022 у справі № 520/9294/21.

Статтею 124 ПК України встановлена відповідальність платника податків у разі не сплати узгодженої суми грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, у вигляді штрафу. При цьому пункт 124.1. статті 124 ПК України передбачає штраф: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу, а пункт 124.2 статті 124 ПК України - діяння, передбачені пунктом 124.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Отже, юридичним фактом, з яким законодавець пов`язує відповідальність у вигляді штрафу за пунктом 124.2 статті 124 ПК України, є обов`язок доведення контролюючим органом вини платника податків у формі умислу, а саме, - що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків, закріплених за платником податків у статті 16 ПК України.

Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм. Вина в податкових правопорушеннях завжди нерозривно пов`язана з встановленням умислу.

Слід зазначити, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру.

Відтак, особа вважається такою, що умисно допустила порушення податкової дисципліни, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких ПК України передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Отже, необхідною умовою притягнення платника податків до фінансової відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 124 ПК України, є наявність умисних дій та вини такого платника податків, що зумовлює обов`язок контролюючого органу під час перевірки встановити доведеність обставин, які б свідчили про цілеспрямоване створення платником податків умов, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених ПК України.

Зі змісту оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слідує, що контролюючим органом застосовано до позивача штраф в розмірі 5% та 10% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання як за діяння, які вчинені умисно, що передбачено статтею 124 ПК України.

Так, згідно з актом камеральної перевірки від 26.03.2025 № 5089/Ж5/25-01-04-05-01 порушення полягало у несвоєчасній сплаті позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб.

Водночас, суд зауважує, що в акті перевірки контролюючим органом не зазначено обставин та не наведено фактів, які б свідчили про умисне порушення платником податків строків сплати грошового зобов`язання.

Стосовно посилань відповідача у відзиві на те, що Товариством не дотримано правила та норми, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, то варто зауважити, що такі є лише твердженнями податкового органу, оскільки контролюючим органом не встановлено на підставі конкретних документів наявність можливості у позивача сплатити податкового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб, у строк, передбачений ПК України.

Також не видається можливим встановлення у межах камеральної перевірки таких обставин, що свідчать про винність та умисність діянь платника податків, адже згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях, та даних відповідних електронних систем, які об`єктивно не можуть підтвердити чи спростувати розумність, добросовісність і належну обачність платника податків, що є необхідним для встановлення його вини.

Суд зазначає, що умовами, які визначають вину особи, у розумінні статті 112 ПК України є:

- встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжиття цією особою достатніх заходів щодо їх дотримання;

- доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Саме можливість особою дотримуватися правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, однак не вжиття нею достатніх заходів щодо їх дотримання через вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності, за умови доведення цього контролюючим органом, є свідченням вини особи у вчиненні податкового правопорушення.

Отже, ПК України на контролюючий орган покладено обов`язок доведення вини, без виконання якого, платника податків неможливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого необхідною умовою є наявність вини.

Суд зазначає, що акт камеральної перевірки не містить достатніх обґрунтувань умисного вчинення позивачем порушень податкового законодавства та необхідності застосування до позивача фінансових санкцій, передбачених статтею 124 ПК України.

Оскільки відповідачем не доведено факту умислу в діяннях позивача, застосування статті 124 ПК України є протиправним.

У рішенні ЄСПЛ від 20 січня 2012 року у справі «Рисовський проти України» підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (пункт 70).

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідач правомірності прийнятого рішення не довів.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість та протиправність спірного рішення.

Щодо клопотання позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн на підтвердження яких позивачем надані відповідні документи, суд зазначає таке, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами частин першої та другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно частиною дев`ятою статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування вказаного виду судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд звертає увагу, що доводи й позиція сторін протягом усього часу розгляду справи не змінювалась, думку відповідача щодо застосування співмірності, справа № 620/5424/25 віднесена судом до справ незначної складності. Також, по зазначеній категорії справ, сформована правова позиція Верховного Суду.

Отже, усі ці витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із наданням правової допомоги у конкретній справі, а їх розмір повинен бути розумним.

Враховуючи викладене, вказані обставини свідчать, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та об`ємом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом, тому суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, на користь позивача підлягає стягненню, сплачений ним при поданні позовної заяви, судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 25.04.2025 № 7295/ж10/25-01-04-05-01.

Стягнути за рахунок бюджетних Головного управління ДПС у Чернігівській області відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ" судовий збір в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.), сплачений відповідно до платіжної інструкції від 10.05.2025 № 94 та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч гривень).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРІН ФОРЕСТ ІНДАСТРІ" вул. Шевченка, 5, офіс 318,м. Чернігів,Чернігівський р-н, Чернігівська обл.,14000 код ЄДРПОу 39500175.

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області відокремлений підрозділ Державної податкової служби України вул.Реміснича, 11,м.Чернігів,14000 .

Повний текст рішення виготовлено 04 серпня 2025 року.

Суддя І.І. Соломко