Справа № 160/18094/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі представника Захарова Олексія Юрійовича до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-
20.06.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 20.06.2025 року через систему Електронний суд позовна заява військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі представника Захарова Олексія Юрійовича до ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі військова частина НОМЕР_1 ЦОТО НГУ) громадянина ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом та призначено далекомірником-номером обслуги 1-го кулеметного відділення 4-го кулеметного взводу кулеметної роти, уклавши з ним контракт на строк до оголошення демобілізації. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ № 80 о/с солдата ОСОБА_1 в порядку просування по службі призначено на посаду штаб-сержанта другої категорії служби інформації та комунікації. 21.04.2025 наказом командира військової частини НОМЕР_1 ЦОТОТ НГУ молодшого сержанта ОСОБА_1 , штаб-сержанта другої категорії служби інформації та комунікації звільнено з посади та зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із самовільним залишенням частини. Відповідно до бойового розпорядження ТГр «СІЧ» № 640*/БР від вересня 27.09.2024 командиром тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 21 оброгп НГУ визначено завдання з підготовки до оборони та оборони м. Кривий Ріг. На виконання даного бойового розпорядження підготовлено План підготовки до оборони та оборони міста Кривого Рогу від 23.10.2024 інвентарний номер 216т, який затверджений наказом командира НОМЕР_4 оброгп від жовтня 23.10.2024 № 51дск. Бойовим наказом 21 оброгп від листопада 09.11.2024 № 7т визначено райони, рубежі та сектори оборони міста Кривий Ріг. В зв`язку з залученням до підготовки до оборони міста Кривий Ріг сил та засобів 21 оброгп, які входять до ТГр «СІЧ» рішенням командира НОМЕР_4 оброгп залучено до облаштування та утримування взводних опорних пунктів всі підрозділи військової частини. Наказами головнокомандувача Збройних Сил України від 03.01.2025 № 5 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», від 05.02.2025 № 67 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» та від 06.03.2025 № 112 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» визначено райони ведення воєнних (бойових) дій, одним із яких є Нікопольський район Дніпропетровської області (Марганецька міська територіальна громада, Червоногригорівська селищна територіальна громада, Нікопольська міська територіальна громада, Покровська сільська територіальна громада). Командиром військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ було видано наказ від 07.03.2025 № 115 «Про оголошення персонального переліку військовослужбовців, які здійснювали бойові (спеціальні) завдання у період дії воєнного стану, із визначенням кількості днів, за які необхідно провести виплату додаткової винагороди». Однак, в зв`язку із недостатністю кількістю підтверджуючих документів, що підтверджує залучення особового складу управління військової частини НОМЕР_1 ЦОТОТ НГУ до утримання взводних опорних пунктів визначених бойовим наказом командира НОМЕР_4 оброгп від 09.11.2024 № 7т, 04.04.2025 командиром військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ виданого наказ № 178 «Про внесення змін до додатку № 1 наказу командиру військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2025 № 115», яким внесені зміни до додатку № 1 наказу командира військової частини від 07.03.2025 № 115 «Про оголошення персонального переліку військовослужбовців, які здійснювали бойові (спеціальні) завдання у період дії воєнного стану, із визначенням кількості днів, за які необхідно провести виплату додаткової винагороди», яким виключено особовий склад управління частини в повному обсязі. Даний наказ був доведений до особового складу в частині, що його стосується. З моменту видання наказу про скасування виплати управлінню частини військовослужбовцями управління військової частини НОМЕР_1 ЦОТО ТНГУ в кількості 157 осіб починаючи з 04.04.2025 по 22.05.2025 було подано рапорти на добровільне повернення виплачених коштів та повернуто кошти на загальну суму 10 345 149,5 грн, а саме: 131 військовослужбовець повернув кошти повністю на загальну суму 9 278 291,51 грн.; 28 військовослужбовців повернули кошти частково на суму 1 066 857,99 грн. та продовжують здійснювати повернення коштів частками за рапортом про утримання з грошового забезпечення; 3 військовослужбовця кошти не повернули в повному обсязі та рапорти на повернення або утримання з грошового забезпечення щомісячно до повного відшкодування не надавали, в тому числі і ОСОБА_1 , сума заборгованості якого складає 62 946,95 грн. тобто нарахованої та виплаченої йому в повному розмірі. 30.04.2025 з метою надання можливості військовослужбовцям управління частини здійснювати повернення коштів частками, командиром військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ видано наказ № 238 «Про роз`яснення порядку відшкодування коштів», яким повторно доведено до особового складу управління порядок відшкодування в добровільному порядку виплачених коштів шляхом перерахування на розрахунковий рахунок частини, відкритий в органах Державної казначейської служби України. Даним наказом передбачено та доведено до особового складу управління порядок подання рапортів про можливість часткового перерахування коштів на рахунок військової частини до повного відшкодування та порядок подання рапортів про проведення за згодою утримання з грошового забезпечення щомісячно до повного відшкодування. Щодо передчасного видання наказу командира військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ та нарахування і виплати військовослужбовцям управління частини додаткової винагороди за грудень 2024 року, січень-лютий 2025 року управління військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ начальником Центрального територіального управління Національної гвардії України видано наказ від 02.04.2025 № 121 «Про проведення службового розслідування» за результатами якого встановлено, що дана виплата додатково винагороди була передчасною та безпідставною у зв`язку із відсутністю необхідних документів, що підтверджують залучення особового складу управління військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ щодо утримання взводних опорних пунктів, визначених бойовим наказом. В зв`язку з цим начальником Центрального територіального управління Національної гвардії України видано наказ від 01.05.2025 № 182 «Про підсумки службового розслідування щодо встановлення можливих фактів безпідставного нарахування та виплати додаткової винагороди за грудень 2024 року, січень-лютий 2025 року управлінню військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 », яким за суттєві прорахунки, некомпетентність, упущення в роботі комісії по визначенню особливостей виплати додаткової винагороди за виконання бойових завдань особовому складу управління військової частини накладено дисциплінарне стягнення «сувору догану»: старшому помічнику начальника відділення обліку особового складу штабу військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ майору ОСОБА_2 (Г-020696); начальнику юридичної служби військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ молодшому лейтенанту ОСОБА_3 (Г-203285); начальнику медичної служби військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ майору м/с ОСОБА_4 (Г-047677); начальнику відділення організації служби з ОГП секції служби військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ майору ОСОБА_5 (Г-040569); начальнику служби з охорони важливих державних об`єктів військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ майору ОСОБА_6 (Г-007847); старшому помічнику начальника оперативного відділення секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ майору ОСОБА_7 (М-072315); начальнику фінансового відділення (головному бухгалтеру) військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ підполковнику ОСОБА_8 (Г-049169). Факт того, що відповідач не залучався до утримання вказаних вище взводних опорних пунктів на підставі бойового наказу командира НОМЕР_4 оброгп від 09.11.2024 №7т. самим Відповідачем не заперечується та підтверджений службовим розслідуванням, яке затверджено наказом начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України від 01.05.2025 № 182. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2025 року зазначена вище справа розподілена та 23.06.2025 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Зазначену ухвалу надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.
Проте, 08.07.2025 року та 16.07.2025 до суду повернулися конверти з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з позначкою "за закінченням терміну зберігання".
Порядок вручення повістки встановлений статтею 126 КАС України. Однак даною статтею не врегульовано порядок вручення інших судових документів.
Відповідно до статті 7 частини 6 КАС України, зокрема, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).
Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати аналогію та керуватися положеннями статті 126 КАС України.
Відповідно до статті 126 частини 11 КАС України встановлено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Відповідно до статті 251 частини 6 пункту 4 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Таким чином, у розумінні статті 126 частини 11 КАС України ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в даній адміністративній справі вважається врученою відповідачу належним чином.
Відтак, судом вжито достатніх необхідних законодавчо встановлених заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження та про можливість подання відповідачем відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали суду. Разом з тим, відповідачем відзиву на позовну заяву чи клопотань до суду не подано.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Відповідно до статі 162 частини 6 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи те, що відповідач пред`явлені позовні вимоги не оспорив, відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у встановлений судом строк не подав, тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі військова частина НОМЕР_1 ЦОТО НГУ) громадянина ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом та призначено далекомірником-номером обслуги 1-го кулеметного відділення 4-го кулеметного взводу кулеметної роти, уклавши з ним контракт на строк до оголошення демобілізації.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ № 80 о/с солдата ОСОБА_1 в порядку просування по службі призначено на посаду штаб-сержанта другої категорії служби інформації та комунікації.
21.04.2025 наказом командира військової частини НОМЕР_1 ЦОТОТ НГУ молодшого сержанта ОСОБА_1 , штаб-сержанта другої категорії служби інформації та комунікації звільнено з посади та зараховано в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із самовільним залишенням частини.
Відповідно до бойового розпорядження ТГр «СІЧ» № 640*/БР від вересня 27.09.2024 командиром тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 21 оброгп НГУ визначено завдання з підготовки до оборони та оборони м. Кривий Ріг.
На виконання даного бойового розпорядження підготовлено План підготовки до оборони та оборони міста Кривого Рогу від 23.10.2024 інвентарний номер 216т, який затверджений наказом командира НОМЕР_4 оброгп від жовтня 23.10.2024 № 51дск.
Бойовим наказом 21 оброгп від листопада 09.11.2024 № 7т визначено райони, рубежі та сектори оборони міста Кривий Ріг.
В зв`язку з залученням до підготовки до оборони міста Кривий Ріг сил та засобів 21 оброгп, які входять до ТГр «СІЧ» рішенням командира НОМЕР_4 оброгп залучено до облаштування та утримування взводних опорних пунктів всі підрозділи військової частини.
Наказами головнокомандувача Збройних Сил України від 03.01.2025 № 5 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», від 05.02.2025 № 67 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» та від 06.03.2025 № 112 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» визначено райони ведення воєнних (бойових) дій, одним із яких є Нікопольський район Дніпропетровської області (Марганецька міська територіальна громада, Червоногригорівська селищна територіальна громада, Нікопольська міська територіальна громада, Покровська сільська територіальна громада).
Командиром військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ було видано наказ від 07.03.2025 № 115 «Про оголошення персонального переліку військовослужбовців, які здійснювали бойові (спеціальні) завдання у період дії воєнного стану, із визначенням кількості днів, за які необхідно провести виплату додаткової винагороди».
Однак, в зв`язку із недостатністю кількістю підтверджуючих документів, що підтверджує залучення особового складу управління військової частини НОМЕР_1 ЦОТОТ НГУ до утримання взводних опорних пунктів визначених бойовим наказом командира НОМЕР_4 оброгп від 09.11.2024 № 7т, 04.04.2025 командиром військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ виданого наказ № 178 «Про внесення змін до додатку № 1 наказу командиру військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2025 № 115», яким внесені зміни до додатку № 1 наказу командира військової частини від 07.03.2025 № 115 «Про оголошення персонального переліку військовослужбовців, які здійснювали бойові (спеціальні) завдання у період дії воєнного стану, із визначенням кількості днів, за які необхідно провести виплату додаткової винагороди», яким виключено особовий склад управління частини в повному обсязі.
Даний наказ був доведений до особового складу в частині, що його стосується.
З моменту видання наказу про скасування виплати управлінню частини військовослужбовцями управління військової частини НОМЕР_1 ЦОТО ТНГУ в кількості 157 осіб починаючи з 04.04.2025 по 22.05.2025 було подано рапорти на добровільне повернення виплачених коштів та повернуто кошти на загальну суму 10 345 149,5 грн, а саме:
131 військовослужбовець повернув кошти повністю на загальну суму 9 278 291,51 грн.;
28 військовослужбовців повернули кошти частково на суму 1 066 857,99 грн. та продовжують здійснювати повернення коштів частками за рапортом про утримання з грошового забезпечення;
3 військовослужбовця кошти не повернули в повному обсязі та рапорти на повернення або утримання з грошового забезпечення щомісячно до повного відшкодування не надавали, в тому числі і ОСОБА_1 , сума заборгованості якого складає 62 946,95 грн. тобто нарахованої та виплаченої йому в повному розмірі.
30.04.2025 з метою надання можливості військовослужбовцям управління частини здійснювати повернення коштів частками, командиром військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ видано наказ № 238 «Про роз`яснення порядку відшкодування коштів», яким повторно доведено до особового складу управління порядок відшкодування в добровільному порядку виплачених коштів шляхом перерахування на розрахунковий рахунок частини, відкритий в органах Державної казначейської служби України.
Даним наказом передбачено та доведено до особового складу управління порядок подання рапортів про можливість часткового перерахування коштів на рахунок військової частини до повного відшкодування та порядок подання рапортів про проведення за згодою утримання з грошового забезпечення щомісячно до повного відшкодування.
Щодо передчасного видання наказу командира військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ та нарахування і виплати військовослужбовцям управління частини додаткової винагороди за грудень 2024 року, січень-лютий 2025 року управління військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ начальником Центрального територіального управління Національної гвардії України видано наказ від 02.04.2025 № 121 «Про проведення службового розслідування» за результатами якого встановлено, що дана виплата додатково винагороди була передчасною та безпідставною у зв`язку із відсутністю необхідних документів, що підтверджують залучення особового складу управління військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ щодо утримання взводних опорних пунктів, визначених бойовим наказом.
В зв`язку з цим начальником Центрального територіального управління Національної гвардії України видано наказ від 01.05.2025 № 182 «Про підсумки службового розслідування щодо встановлення можливих фактів безпідставного нарахування та виплати додаткової винагороди за грудень 2024 року, січень-лютий 2025 року управлінню військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 », яким за суттєві прорахунки, некомпетентність, упущення в роботі комісії по визначенню особливостей виплати додаткової винагороди за виконання бойових завдань особовому складу управління військової частини накладено дисциплінарне стягнення «сувору догану»:
старшому помічнику начальника відділення обліку особового складу штабу військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ майору ОСОБА_2 (Г-020696);
начальнику юридичної служби військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ молодшому лейтенанту ОСОБА_3 (Г-203285);
начальнику медичної служби військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ майору м/с ОСОБА_4 (Г-047677);
начальнику відділення організації служби з ОГП секції служби військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ майору ОСОБА_5 (Г-040569);
начальнику служби з охорони важливих державних об`єктів військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ майору ОСОБА_6 (Г-007847);
старшому помічнику начальника оперативного відділення секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ майору ОСОБА_7 (М-072315);
начальнику фінансового відділення (головному бухгалтеру) військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ підполковнику ОСОБА_8 (Г-049169).
Факт того, що відповідач не залучався до утримання вказаних вище взводних опорних пунктів на підставі бойового наказу командира НОМЕР_4 оброгп від 09.11.2024 №7т. самим Відповідачем не заперечується та підтверджений службовим розслідуванням, яке затверджено наказом начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України від 01.05.2025 № 18.
Посилаючись на наведені обставини, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить із наступного.
Абзацом 7 пункту 4 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 №729 «Деякі питання виплати військовослужбовцям Національної гвардії України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», яким затвердженні особливості виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) та порядок і умови виплати одноразової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України (надалі Особливості) передбачено виплату додаткової винагороди, зазначеної в абзаці четвертому підпункту 1 пункту 2 цих Особливостей поза районами ведення воєнних (бойових) дій у разі утримання у складі підрозділу визначених ротних (взводних) опорних пунктів у складі підрозділу.
Підпунктом 4 пункту 8 Особливостей визначені документи, які підтверджують участь військовослужбовців у виконанні бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а саме: бойовий наказ (бойове розпорядження) або наказ (розпорядження) на виконання відповідних бойових (спеціальних) завдань, або витяг з одного з них;
журнал бойових дій або підсумкове донесення, або копія (витяг) одного з них;
рапорт (донесення) командира підрозділу (у тому числі зведеного) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
В зв`язку з цим командиром військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ було видано наказ від 07.03.2025 № 115 «Про оголошення персонального переліку військовослужбовців, які здійснювали бойові (спеціальні) завдання у період дії воєнного стану, із визначенням кількості днів, за які необхідно провести виплату додаткової винагороди».
Однак, в зв`язку із недостатністю кількістю підтверджуючих документів, що підтверджує залучення особового складу управління військової частини НОМЕР_1 ЦОТОТ НГУ до утримання взводних опорних пунктів визначених бойовим наказом командира НОМЕР_4 оброгп від 09.11.2024 № 7т, 04.04.2025 командиром військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ виданого наказ № 178 «Про внесення змін до додатку № 1 наказу командиру військової частини НОМЕР_1 від 07.03.2025 № 115», яким внесені зміни до додатку № 1 наказу командира військової частини від 07.03.2025 № 115 «Про оголошення персонального переліку військовослужбовців, які здійснювали бойові (спеціальні) завдання у період дії воєнного стану, із визначенням кількості днів, за які необхідно провести виплату додаткової винагороди», яким виключено особовий склад управління частини в повному обсязі.
Даний наказ був доведений до особового складу в частині, що його стосується.
Частиною 2 статті 35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що накази можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
З моменту видання наказу про скасування виплати управлінню частини військовослужбовцями управління військової частини НОМЕР_1 ЦОТО ТНГУ в кількості 157 осіб починаючи з 04.04.2025 по 22.05.2025 було подано рапорти на добровільне повернення виплачених коштів та повернуто кошти на загальну суму 10 345 149,5 грн, а саме:
- 131 військовослужбовець повернув кошти повністю на загальну суму 9 278 291,51 грн.;
- 28 військовослужбовців повернули кошти частково на суму 1 066 857,99 грн. та продовжують здійснювати повернення коштів частками за рапортом про утримання з грошового забезпечення;
- 3 військовослужбовця кошти не повернули в повному обсязі та рапорти на повернення або утримання з грошового забезпечення щомісячно до повного відшкодування не надавали, в тому числі і ОСОБА_1 , сума заборгованості якого складає 62 946,95 грн. тобто нарахованої та виплаченої йому в повному розмірі.
30.04.2025 з метою надання можливості військовослужбовцям управління частини здійснювати повернення коштів частками, командиром військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ видано наказ № 238 «Про роз`яснення порядку відшкодування коштів», яким повторно доведено до особового складу управління порядок відшкодування в добровільному порядку виплачених коштів шляхом перерахування на розрахунковий рахунок частини, відкритий в органах Державної казначейської служби України.
Даним наказом передбачено та доведено до особового складу управління порядок подання рапортів про можливість часткового перерахування коштів на рахунок військової частини до повного відшкодування та порядок подання рапортів про проведення за згодою утримання з грошового забезпечення щомісячно до повного відшкодування.
Також, слід зазначити, що з даного приводу, а саме передчасного видання наказу командира військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ та нарахування і виплати військовослужбовцям управління частини додаткової винагороди за грудень 2024 року, січень-лютий 2025 року управління військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ начальником Центрального територіального управління Національної гвардії України видано наказ від 02.04.2025 № 121 «Про проведення службового розслідування» за результатами якого встановлено, що дана виплата додатково винагороди була передчасною та безпідставною у зв`язку із відсутністю необхідних документів, що підтверджують залучення особового складу управління військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ щодо утримання взводних опорних пунктів, визначених бойовим наказом.
В зв`язку з цим начальником Центрального територіального управління Національної гвардії України видано наказ від 01.05.2025 № 182 «Про підсумки службового розслідування щодо встановлення можливих фактів безпідставного нарахування та виплати додаткової винагороди за грудень 2024 року, січень-лютий 2025 року управлінню військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 », яким за суттєві прорахунки, некомпетентність, упущення в роботі комісії по визначенню особливостей виплати додаткової винагороди за виконання бойових завдань особовому складу управління військової частини накладено дисциплінарне стягнення «сувору догану»:
- старшому помічнику начальника відділення обліку особового складу штабу військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ майору ОСОБА_2 (Г-020696);
- начальнику юридичної служби військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ молодшому лейтенанту ОСОБА_3 (Г-203285);
- начальнику медичної служби військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ майору м/с ОСОБА_4 (Г-047677);
- начальнику відділення організації служби з ОГП секції служби військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ майору ОСОБА_5 (Г-040569);
- начальнику служби з охорони важливих державних об`єктів військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ майору ОСОБА_6 (Г-007847);
- старшому помічнику начальника оперативного відділення секції планування застосування штабу військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ майору ОСОБА_7 (М-072315);
- начальнику фінансового відділення (головному бухгалтеру) військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ підполковнику ОСОБА_8 (Г-049169).
Факт того, що відповідач не залучався до утримання вказаних вище взводних опорних пунктів на підставі бойового наказу командира 21 оброгп від 09.11.2024 №7т. самим Відповідачем не заперечується та підтверджений службовим розслідуванням, яке затверджено наказом начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України від 01.05.2025 № 182.
Глава 83 Цивільного кодексу України регулює питання набуття, збереження майна без належної правової підстави.
За статтею 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов:
а) набуття або збереження майна;
б) набуття або збереження за рахунок iншої особи;
в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Отже, сутність зобов`язання із набуття, збереженням майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи-набувача частини її майна, що набуте поза межами правової підстави, у випадку, якщо правова підстава переходу відпала згодом або взагалі без неї, якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.
Згідно із частиною 1 статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
У постанові від 04.12.2019 року в справі № 917/1739/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила наступне:
За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
Виходячи з наведеного, у випадку, якщо особі було перераховано суму коштів, яка не відповідає підставі такого перерахування (договору чи іншого правочину), то сума перевищення вважається майном, що набуте без достатньої правової підстави.
І якщо б в даному випадку були якісь звичайні договірні зобов`язання, то отримувач коштів був би зобов`язаний повернути платнику надміру та/або безпідставно отримані суми коштів.
Однак законодавство передбачає низку випадків, коли майно, навіть безпідставно набуте, не підлягає поверненню. За статтею 1215 Цивільного кодексу України таким майном є:
1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;
2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Отже, законодавцем передбачені два винятки з цього правила:
- по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату;
- по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
Крім того, Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.03.2021 у справі № 180/1735/16-ц зазначив, що під час застосування правил статті 1215 ЦК України як винятку із статті 1212 ЦК України суди зобов`язані встановлювати наявність не двох, а трьох критеріїв для відмови у поверненні безпідставно набутого майна: добровільність дій боржника, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів.
Таким чином, Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.
Отже, враховуючи, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 ЦОТО НГУ, як підстава для нарахування та виплати додаткової винагороди за грудень 2024 року, січень-лютий 2025 року скасований в частині виплат управлінню на протязі місяця після його видання, та те, що відповідачем не заперечується факт не залучення його на протязі грудня 2024 року, січня-лютого 2025 року до утримання взводних опорних пунктів вказаних вище, а також те, що даний факт підтверджений наказом начальника ЦТУ НГУ від 01.05.2025 № 182 можливо дійти висновку, що відповідач в даному випадку є недобросовісним набувачем додаткової винагороди за грудень 2024 року, січень-лютий 2025 року в сумі 62 946,95 грн.
В зв`язку з цим враховуючи вимоги статті 1212 Цивільного кодексу України дана виплата додаткової винагороди підлягаю стягненню з відповідача.
На підставі даного наказу в період з 30.04.2025 до моменту звернення до суду 24 військовослужбовця подали рапорти про утримання з їх грошового забезпечення щомісячно грошових сум у відсотковому обрахуванні, до повного повернення помилково отриманої додаткової винагороди.
Згідно із вимогами п. 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.
Відповідно до вимог п. п. 1, 2 Указу Президента України «Про систему центральних органів виконавчої влади» від 15 грудня 1999 року № 1572/99 до системи центральних органів виконавчої влади України входять міністерства, державні комітети (державні служби) та центральні органи виконавчої влади зі спеціальним статусом.
Міністерство є головним (провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади в забезпеченні впровадження державної політики у визначеній сфері діяльності. Центральні органи виконавчої влади можуть мати свої територіальні органи, що утворюються, реорганізовуються і ліквідовуються в порядку, встановленому законодавством.
Міністерство внутрішніх справ України є центральним органом виконавчої влади. Як центральний орган виконавчої влади Міністерство внутрішніх справ України є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну гвардію України» Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від злочинних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Згідно із ст. 5 Закону України «Про Національну гвардію України» до складу Національної гвардії України входять з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, заклади охорони здоров`я та установи, що не входять до складу оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України. Із врахуванням вищенаведених вимог чинного законодавства, Міністерство внутрішніх справ України є уповноваженим органом, який здійснює відповідні функції держави у спірних відносинах, а військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України є органом державної влади на місцях в системі Національної гвардії України, який реалізує державну політику у сфері оборони, являється бюджетною установою і утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України.
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України є складовою частиною Національної гвардії України, підпорядкований Міністерству внутрішніх справ України, включений до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України і перебуває на утриманні державного бюджету.
Основні фонди, обігові кошти та майно військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України є державною власністю, перебувають у сфері управління Міністерства внутрішніх справ України і закріплені за військовою частиною НОМЕР_1 на праві повного господарського відання. Військова частина НОМЕР_1 володіє, користується, розпоряджається закріпленим за ним майном відповідно до мети своєї діяльності та чинного законодавства.
Крім того керуючись п. 6 ч. 5 ст. 160 КАС України особами командування, посадовими особами військової частини, безпосередніми командирами даного військовослужбовця були здійсненні неодноразові, попередні усні повідомлення про повернення безпідставної виплати додаткової винагороди за грудень 2024 року, січень-лютий 2025 року, але ОСОБА_1 до сих пір не вжив жодних дій щодо повернення виплаченої додаткової винагороди.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 1 статті 6 КАС України).
Положеннями частин 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем, всупереч вимогам КАС України, не доведено правомірності своїх дій, в той час як позивачем позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а тому адміністративний позов підлягає до задоволення повністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз - відсутні, з врахуванням положень ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в особі представника Захарова Олексія Юрійовича до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити повністю.
Судові витрати у вигляді судового збору у справі не розподіляються.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник