Справа № 160/12983/25
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , період роботи з 16.12.1.1987 р. по 10.01.2006 р. та з 01.01.2008 р. по 19.12.2013 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в фактичному подвійному розмірі на підставі ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення» період роботи з 22.09.2020 р. по 17.06.2021 р. та з 03.04.2024 р. по 13.03.2025 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 2 з дати звернення, а саме: з 13.03.2025 р., на підставі частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачам строк для надання відзивів на позов та докази на його обґрунтування.
На підставі означеного, представник відповідача-2 просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася 16.02.2023р. до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за списком № 2.
Після отримання рішення про відмову, позивач звернулась із заявою та надала пакет документів, на розгляд комісії з питань підтвердження стажу роботи з 02.01.1997 по 10.01.2006 до пільгового стажу за Списком №2. Рішенням Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років про підтвердження даного періоду роботи на пільгових умовах № 9 від 21.03.2024, в якому зазначено, що періоди роботи не зараховані до пільгового стажу: з 01.07.1993 по 30.09.1996 - контролером робіт по металопокриттю (способом гарячого оцинкування) відділу технічного контролю, не підтверджено що посада атестована, з 02.01.1997 по 31.01.1998 - контролером в ливарному виробництві ВТК, документами не підтверджено, що працювала на умовах зазначених в Списку №2, з 01.10.1998 по 19.09.2002 - змінним, майстром цеху металопокриттів, документами не підтверджено про роботу на гарячих дільницях робіт, та що посада атестована. За таких обставин комісією прийнято рішення про підтвердження періоду роботи з 27.01.1992 по 31.05.1992, для зарахування до пільгового стажу за Списком. № 2. 04.04.2024 р. ОСОБА_1 , повторно до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надала заяву про призначення пенсії за віком, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058, яка була відпрацьована за принципом екстериторіальності Головними управліннями Пенсійного фонду України в Хмельницькій та Черкаській областях. За результатами розгляду документів, долучених до заяви від 04.04.2024, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.04,2024 р., відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №114 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку. Причини: неврахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 02.01.1997 по 10.01.2006 наведені у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. До пільгового стажу не зараховано періоди: з 02.01.1997 по 10.01.2006, оскільки рішенням комісії від 21.03.2024 №9 при головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу роботи.
До пільгового стажу не враховано періоди роботи з 01.01.2008 по 30.11.2013, оскільки ТОВ АІЗ зареєстровано в місті Києві, документи про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній не надало. Управлінням прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком па пільгових умовах, відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу робот, підтвердженого в установленому законодавством порядку.
На адвокатський запит Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відповідь 18.04.2025 р. 8638/02-16, в якому зазначено, що за результатами розгляду документів, долучених до заяви від 13.03.2025 р., рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, що додається з розрахунку страхового та пільгового стажу відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №114 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
Судом встановлено, що відповідно до записів в трудовій книжці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , працювала на посадах віднесених до пільгового стажу за Списком № 2 у Слав`янському арматурно - ізоляторному заводі, який переєстровано ВАТ «АІЗ ЕНЕРГІЯ»; з 16.12.1987 по 01.01.1989 - контролером робіт дільниці металопокриттів відділу технічного контролю; з 02.01.1989 по 26.01.1992 - контролером робіт по металопокриттям на дільниці металопокриттів металообробного цеху; з 27.01.1992 по 31.05.1992 - контролером робіт по металопокриттям (способом гарячого цинкування) відділу технічного контролю; з 01.06.1992 по 28.02.1993 - прибиральницею там же; з 01.03.1993 по 30.06.1993 - контролером приймальником фарфоро-фаянсових і керамічних виробів цеху труб і РВП відділу технічного контролю; з 01.07,1993 по 30.09.1996 - контролером робіт по металопокриттю (способом гарячого оцинкування) відділу технічного контролю; з 01.10.1996 по 01.01.1997 - контролером робіт по металопокриттю там же; з 02.01.1997 по 31.01.1998 - контролером в ливарному виробництві ВТК; з 01.02.1998 по 30.09.1998 - контролером робіт по металопокриттю там же; з 01.10.1998 по 30.04.1999 - змінним майстром цеху металопокриттів; з 01.05.1999 по 19.09.2002 - змінним майстром цеху металопокриттів металовиробництва, у ЗАТ «Арматурно - ізоляторний завод» (31279844): з 20.09.2002 по 20.01.2006 - змінним майстром в металооброблювальний цех УМП. (робоче місце атестовано за Списком № 2); з 01.01.2008 по 29.06.2012 та з 02.07.2012 по 19.12.2013 - майстром цеху металопокриттів металовиробництва; з 22.09.2020 по 17.06.2021 - молодша медсестра Слов`янського психоневрологічного інтернату; з 03.04.2024 по день звернення - молодша медична сестра Дніпровської філії «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України». Відповідно до довідки від 29.08.2019 № 1336 Архівного відділу Слов`янської міської ради підтверджено, що ОСОБА_1 дійсно працювала на підприємстві ВАТ «АІЗ-Енергія» з 16.12.1987 по 19.09.2002. Позивачем про підтвердження пільгового стажу на підприємстві ВАТ «АІЗ-Енергія» були надані пільгові довідки № 2289 та № 2288 від 23.11.2006, що підтверджують факт роботи повний робочий день на посадах, віднесених до списку № 2, на підприємстві ВАТ «АІЗ-Енергія». Також були надані копії атестації робочого місця та довідки про перейменування підприємства. Також ОСОБА_1 надала довідку про підтвердження пільгового стажу за списком № 2 на посаді молодшої медсестри Слов`янського психоневрологічного інтернату № 50 від 22.02.2024 та довідку № 42/06/256 від 05.03.2025, виданої Дніпровською філією «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України».
Не погодившись з відмовою в призначенні пенсії позивач звернулась до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.
Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.
Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 49 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них причин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Відповідно до п. 2 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше ЗО років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Міністерством праці України разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку (п.п. 8, 9).
Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок № 637).
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угода з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.З Порядку).
Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року.
Відповідно до пункту 1 Інструкції № 53 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
Згідно пункту І частини 2 статті 114 Закону № 1058, на пільгових умовах пенсія призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше ЗО років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту б статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
За правилами статті 44 Закону № 1058-ІУ заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина 5 статті 45 Закону № 1058-ІУ).
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 07.07,2014) (далі Порядок № 22-1). Пунктом 4.1 Порядку № 22-1 встановлено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документів про стаж;
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності);
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформления у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;
4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (пункт 4.3 Порядку № 22-1).

Відповідно до пункту 9 Порядку № 383 пенсії за сумісними роботами, професіями та посадами працівників, зайнятих у виробництвах та на роботах, передбачених Списками, призначаються:

1) за Списком № 2, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку № 1, а інша в Списку № 2;

2) на загальних підставах, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку № 1 або Списку № 2, а інша цими Списками не передбачена.

Згідно із пунктом 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Згідно з п. 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року. Відповідно до пункту 1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Відповідно до п. 2.6. Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством. Таким чином, слід зазначити, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вказувати щодо відсутності трудового стажу позивача за спірний період.

Відповідно до пунктів 2 і 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, в т.ч. і профспілкові квитки.

Щодо зарахування пільгового стажу в подвійному розмірі на підставі ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення», суд зазначає наступне.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, рнокпп НОМЕР_2 , працювала на роботах віднесених до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а саме: з 22.09.2020 по 17.06.2021 - молодша медсестра Слов`янського психоневрологічного інтернату; 03.04.2024 по день звернення - молодша медична сестра Дніпровської філії «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України».

Відповідно до довідок Слов`янського психоневрологічного інтернату № 50 від 22.02.2024 р. та № 42/06/256 від 05.03.2025 р. виданої Дніпровською філією «Спеціалізований заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» позивач працювала в умовах, що дають право на зарахування стажу у подвійному розмірі.

У відповіді на адвокатський запит Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначено про зарахування такого періоду, відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак, як вбачається з відповіді на адвокатський запит органами Пенсійного фонду України періоди роботи з 22.09.2020 р. по 17.06.2021 та з 03.04.2024 по 13.03.2025 по Списку № 2 не зарахований, відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», саме у подвійному обчисленні, а врахований лише для визначення права на пенсію.

Тому весь період роботи з 22.09.2020 по 17.06.2021 та з 03.04.2024 по 13.03.2025, суд вважає за необхідне зарахувати у подвійному обчисленні.

Відповідно до пп. 2 п. 2.1 постанови Правління пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 р. "Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до заяви для призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також за змістом п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СПІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Отже з 22.09.2020 по 17.06.2021 та з 03.04.2024 по 13.03.2025 ОСОБА_1 працювала медичною сестрою в психіатричних відділеннях, що дає право на зарахування даного періоду роботи у подвійному обліку.

Враховуючи означене вище, суд прийшов до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про необхідність визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 20.03.2025 р. №65, яким протиправно відмовлено у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 2 з дати звернення, а саме: з 13.03.2025 р., на підставі частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає наступне.

Так, пенсійним законодавством визначено, що призначення пенсії та підготовка документів для її виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України, а тому, останні мають виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Порядок приймання, оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846.

Відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до пункту 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

З матеріалів справи слідує, що розгляд заяви та винесення спірного рішення за заявою позивача здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке було визначено за принципом екстериторіальності, відповідно до пункту 4.2 Порядку. Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що призвело до порушення прав останнього, суд вважає за необхідне зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, як визначеним суб`єктом призначення.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

З приводу розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного та часткового задоволення позовних вимог, стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області підлягає сума 605,60 грн., сплата яких підтверджується квитанцією, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 20.03.2025 р. №65, яким протиправно відмовлено у призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , період роботи з 16.12.1.987 р. по 10.01.2006 р. та з 01.01.2008 р. по 19.12.2013 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в фактичному подвійному розмірі на підставі ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення» період роботи з 22.09.2020 р. по 17.06.2021 р. та з 03.04.2024 р. по 13.03.2025 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.03.2025 р, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 , на підставі частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.

У іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька