Справа № 640/10147/22
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 липня 2025 року Київ справа № 640/10147/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної комісії зі стандартів державної мови, члена Національної комісії зі стандартів державної мови Мазур Наталії Василівни, члена Національної комісії зі стандартів державної мови Мазурик Данути Володимирівни, члена Національної комісії зі стандартів державної мови Мирончука Олександра Яковича, члена Національної комісії зі стандартів державної мови Мозгунова Володимира Володимировича, члена Національної комісії зі стандартів державної мови Чернобров Юлії Анатоліївни, про визнання протиправними дій, визнання протиправними, нечинними та скасування рішень,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної комісії зі стандартів державної мови, у якому просить суд:

- визнати протиправним і нечинним з моменту прийняття рішення Національної комісії зі стандартів державної мови від 15.02.2022 №64 «Про Порядок виборів Голови Національної комісії зі стандартів державної мови» (протокол засідання від 09.02.2022 №10, пункт 1.1);

- визнати протиправним і скасувати рішення Національної комісії зі стандартів державної мови від 15.02.2022 №65 «Про припинення повноважень Голови Національної комісії зі стандартів державної мови ОСОБА_1 » (протокол засідання від 09.02.2022 №10, пункт 1.2).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2022 позовну заяву з доданими матеріалами було повернуто позивачці.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2022 задоволено апеляційну скаргу позивачки, скасовано ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.07.2022, а справу направлено до Окружного адміністративного суду міста Києві для продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.11.2022 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачці десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2022 продовжено позивачці строк залишення позовної заяви без руху та встановлено позивачці десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

13 грудня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» №2825-IX, статтею 1 якого ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Пунктом 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14 грудня 2022 вказаний Закон був опублікований в газеті «Голос України» №254 та набрав чинності 15.12.2022.

27 січня 2023 року на адресу Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали адміністративної справи №640/10147/22, які за результатами автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Дудіну С.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.02.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання на 16.03.2023 о 14:00 год.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 .

15.03.2023 на адресу суду від позивачки надійшла заява про зміну предмета позову та залучення співвідповідачів, у якій просить суд вважати позовні вимоги викладеними у такій редакції:

- визнати протиправними дії членів Національної комісії зі стандартів державної мови ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , які мали наслідком ухвалення рішень Національної комісії зі стандартів державної мови на її позачерговому засіданні 09.02.2022, які полягають в організації та проведенні цього засідання, розгляд на ньому відповідних питань, участі (шляхом голосування) в ухваленні рішень і підписанні протоколу засідань;

- визнати протиправним і нечинним з моменту прийняття рішення Національної комісії зі стандартів державної мови від 15.02.2022 №64 "Про Порядок виборів Голови Національної комісії зі стандартів державної мови" (протокол засідання від 09.02.2022 №10, пункт 1.1);

- визнати протиправним і скасувати рішення Національної комісії зі стандартів державної мови від 15.02.2022 №65 "Про припинення повноважень Голови Національної комісії зі стандартів державної мови ОСОБА_1 " (протокол засідання від 09.02.2022 №10, пункт 1.2).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 було прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про зміну предмета позову.

Залучено до участі у справі в якості співвідповідачів:

- члена Національної комісії зі стандартів державної мови ОСОБА_3 (01135, м.Київ, пр.Перемоги, буд.10; 04053, м.Київ, пров.Несторівський, буд.4);

- члена Національної комісії зі стандартів державної мови ОСОБА_4 (01135, м.Київ, пр.Перемоги, буд.10; 04053, м.Київ, пров.Несторівський, буд.4);

- члена Національної комісії зі стандартів державної мови Мирончука Олександра Яковича (01135, м.Київ, пр.Перемоги, буд.10; 04053, м.Київ, пров.Несторівський, буд.4);

- члена Національної комісії зі стандартів державної мови Мозгунова Володимира Володимировича (01135, м.Київ, пр.Перемоги, буд.10; 04053, м.Київ, пров.Несторівський, буд.4);

- члена Національної комісії зі стандартів державної мови Чернобров Юлію Анатоліївну (01135, м.Київ, пр.Перемоги, буд.10; 04053, м.Київ, пров.Несторівський, буд.4).

Виключено ОСОБА_2 зі складу третіх осіб.

Позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 залишено без розгляду позов в частині позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення Національної комісії зі стандартів державної мови від 15.02.2022 №65 «Про припинення повноважень Голови Національної комісії зі стандартів державної мови ОСОБА_1 » (протокол засідання від 09.02.2022 №10, пункт 1.2).

В іншій частині продовжено розгляд справи та призначено судове засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.04.2023 зупинено провадження у справі до перегляду в порядку апеляційного провадження ухвали Київського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 про залишення позову без розгляду в частині вимог про визнання протиправним і скасування рішення Національної комісії зі стандартів державної мови від 15.02.2022 №65 «Про припинення повноважень Голови Національної комісії зі стандартів державної мови ОСОБА_1 » (протокол засідання від 09.02.2022 №10, пункт 1.2).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 поновлено провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засіданні.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.02.2025 зупинено провадження у справі до повернення матеріалів адміністративної справи з Верховного Суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2025 поновлено провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засіданні на 03.07.2025.

Ухвалою суду від 20.03.2023 зобов`язано відповідача на виконання вимог статті 264 КАС України опублікувати оголошення про оскарження рішення Національної комісії зі стандартів державної мови від 15.02.2022 №64 «Про Порядок виборів Голови Національної комісії зі стандартів державної мови» (протокол засідання від 09.02.2022 №10, пункт 1.1) у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений, докази чого надати суду.

Судом встановлено, що відповідач в якості доказу виконання вимог ухвали суду від 20.03.2023 долучив до матеріалів справи роздрукований скріншот з офіційного веб-сайту Національної комісії зі стандартів державної мови, на якому було розміщено оголошення про оскарження рішення Національної комісії зі стандартів державної мови від 15.02.2022 №64 «Про Порядок виборів Голови Національної комісії зі стандартів державної мови».

Крім того, у клопотанні про долучення доказів на виконання ухвали суду від 03.07.2025 відповідачем зазначено, що Національна комісія зі стандартів державної мови зверталась до Міністерства юстиції України та Державного підприємства «Центр оцінки та інформації» листом від 07.07.2025 з проханням невідкладно опублікувати у виданні «Офіційний вісник України» оголошення про оскарження рішення Національної комісії зі стандартів державної мови від 15.02.2022 №64 «Про Порядок виборів Голови Національної комісії зі стандартів державної мови» (протокол засідання від 09.02.2022 №10, пункт 1.1). Проте, Міністерство юстиції України відмовило у здійсненні означеної публікації, зазначивши, що публікація такого оголошення в бюлетені «Офіційний вісник України» не передбачена, оскільки оскаржуване рішення Комісії не реєструвалося у Міністерстві юстиції України та не публікувалося у виданні «Офіційний вісник України».

Так, судом встановлено, що Міністерство юстиції України листом від 14.07.2025 №98996//10.2.2 повідомило відповідача, що спірне рішення Національної комісії зі стандартів державної мови від 15.02.2022 №64 «Про Порядок виборів Голови Національної комісії зі стандартів державної мови» (протокол засідання від 09.02.2022 №10, пункт 1.1) у Мін`юсті не зареєстровано та в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» не опубліковано, що має наслідком відсутність підстав для публікації оголошення про його оскарження в означеному інформаційному бюлетені.

Проте, суд зазначає, що відповідно до положень частин четвертої-сьомої статті 264 КАС України у разі відкриття провадження в адміністративній справі щодо оскарження нормативно-правового акта суд зобов`язує відповідача опублікувати оголошення про це у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений.

Оголошення повинно містити вимоги позивача щодо оскаржуваного акта, реквізити нормативно-правового акта, дату, час і місце судового розгляду адміністративної справи.

Оголошення має бути опубліковано не пізніш як за сім днів до підготовчого засідання, а у випадку, визначеному частиною десятою цієї статті, - у строк, визначений судом.

Якщо оголошення опубліковано своєчасно, вважається, що всі заінтересовані особи належним чином повідомлені про судовий розгляд справи. Скарги на судові рішення в цій справі заінтересованих осіб, якщо вони не брали участі у справі, залишаються без розгляду.

Суд зауважує, що своєчасна публікація оголошення про оскарження нормативно-правового акта зумовлює презумпцію належного повідомлення про судовий розгляд справи всіх заінтересованих осіб з огляду на рішення Європейського суду з прав людини у справах «Fyodorov and Fyodorova v. Ukraine», «Slyusar v. Ukraine», «Лучанінова проти України» (§§ 55 - 59), «Меріт проти України» (§ 75), «Ріпан проти Австрії» (§ 27); постанови Верховного Суду України від 24.11.2015 №800/126/15, Верховного Суду від 24.01.2018 №К/9901/2087/17 (826/19733/16).

Крім того, для оскарження нормативно-правових актів передбачена інша процедура, ніж та, що передбачена для оскарження актів індивідуальної дії.

Недотримання встановленого законом спеціального порядку розгляду спорів про визнання нечинним нормативно-правого акта є істотним порушенням процесуального права, який впливає на права та інтереси інших осіб, на яких поширюється дія нормативно-правового акта.

Суд визнає непереконливими посилання Міністерства юстиції України у листі від 14.07.2025 №98996//10.2.2 на обставини нездійснення публікації оскаржуваного рішення Комісії у виданні «Офіційний вісник України» та нездійснення реєстрації цього рішення у Мін`юсті, як на підставу для відмови у здійсненні публікації оголошення про розгляд у суді даної справи. З цього приводу суд зазначає, що викладені у листі обставини свідчать виключно про те, що оскаржуване рішення не було зареєстровано у Реєстрі та не було опубліковано у виданні «Офіційний вісник України», однак наведене не свідчить про те, що така реєстрація та публікація не була необхідна.

З цього приводу суд зазначає, що у статті 4 КАС України визначено поняття нормативно-правовий акт та індивідуальний акт:

- нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування;

- індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, до нормативно-правових актів відносяться прийняті уповноваженими органами акти, які встановлюють, змінюють норми права, носять загальний чи локальний характер, розраховані на невизначене коло осіб та застосовується неодноразово.

Ненормативним (індивідуальним) правовим актам притаманні наступні ознаки: а) спрямовуються на врегулювання конкретних (одиничних) актів соціальної поведінки; б) поширюються лише на персонально визначених суб`єктів; в) містять індивідуальні приписи (веління, дозволи), розраховані на врегулювання лише окремої, конкретної життєвої ситуації, тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією; г) не передбачають повторного застосування одних і тих самих юридичних засобів; д) не мають зворотної дії в часі.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 522/22780/16-а.

Аналогічна правова позиція щодо визначення поняття нормативно-правового акта також викладена у рішеннях Конституційного Суду України від 27 грудня 2001 року № 20-рп/2001 у справі про укази Президії Верховної Ради України щодо Компартії України, зареєстрованої 22 липня 1991 року (абзац перший пункту 6 мотивувальної частини), від 23 червня 1997 року № 2-зп у справі про акти органів Верховної Ради України (абзац четвертий пункту 1 мотивувальної частини), 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у справі про скасування актів органів місцевого самоврядування (пункт 4 мотивувальної частини).

Визначальною умовою, що може слугувати критерієм загальності чи персоніфікованості суб`єктів впливу - є їх коло. Адже кількість як величина має відносний характер, може змінюватись і не є сталим показником регулятивного впливу юридичних актів. Під час визначення кола суб`єктів, правовий статус яких регламентує правовий акт, необхідно зважати лише на ті із них (фізична чи юридична особа, орган, організація, спільність людей тощо), для яких правовим актом установляються права та обов`язки безпосередньо, щодо яких праворегуляторний вплив є прямим (а не усіх суб`єктів, для яких він може мати якесь юридичне значення).

Крім того, необхідно вказати на таку особливістю нормативного акта як його спрямованість на врегулювання відносин множинної кількості суб`єктів відповідних правовідносин - двох чи більше учасників певного виду відносин. Тобто об`єктом правового регулювання є встановлення загальних правил поведінки між декількома суб`єктами, що беруть на себе права чи обов`язки, що призводить до виникнення, зміни чи припинення відповідних правовідносин. Адресата юридичних приписів нормативного акта неможливо чітко ідентифікувати, оскільки ним потенційно може бути кожна особа, що зацікавлена у реалізації свого суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу.

Тим часом ненормативні акти мають своїм предметом вплив на чітко визначеного суб`єкта права, якому надаються певні права або на якого покладається певні обов`язки. І об`єктом правового регулювання тут виступає потреба закріплення певної суб`єктивної волі щодо конкретної особи, що зумовлює виникнення певних змін у правовому статусі цієї особи. Тож адресат юридичних приписів ненормативного акта завжди чітко визначений, і залежно від обставин, ініціатором його видання може бути як адресат, так і видавник відповідного акта.

Ще однією важливою ознакою нормативно-правового акта є неодноразовість його застосування.

Тобто співвідношення між нормативними актами та ненормативними визначається, зважаючи на мету їхнього видання: ненормативний акт є актом реалізації норм права, який видається тільки задля розв`язання певної ситуації за індивідуально-визначених обставин та умов, тоді як нормативні акти містять приписи права, що стосуються прав та інтересів невизначеного кола суб`єктів, і яке реалізуються без темпоральних обмежень.

Аналогічна права позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 182/2428/16-а(2-а/0182/102/2016).

Суд зазначає, що рішення Національної комісії зі стандартів державної мови від 15.02.2022 №64 "Про Порядок виборів Голови Національної комісії зі стандартів державної мови" стосується неперсоніфікованих осіб, а здатність правового акта поширювати свою чинність хоч і на певне коло, однак неперсоніфікованих осіб - є ознакою нормативності.

Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 26 листопада 2019 року у справі №183/6195/17(2-а/183/251/17).

У зв`язку із наведеним суд зазначає, що рішення Національної комісії зі стандартів державної мови від 15.02.2022 №64 "Про Порядок виборів Голови Національної комісії зі стандартів державної мови" є нормативно-правовим актом.

При цьому, лише той факт, що це рішення не було зареєстровано в Реєстрі нормативно-правових актів та не було опубліковано у виданні «Офіційний вісник України», не позбавляє цей акт ознак нормативності.

У свою чергу, особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень закріплені у статті 264 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 264 КАС України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ, зокрема, щодо законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб`єктів владних повноважень.

За правилами частин другої-сьомої статті 264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Нормативно-правові акти можуть бути оскаржені до адміністративного суду протягом всього строку їх чинності.

У разі відкриття провадження в адміністративній справі щодо оскарження нормативно-правового акта суд зобов`язує відповідача опублікувати оголошення про це у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений.

Оголошення повинно містити вимоги позивача щодо оскаржуваного акта, реквізити нормативно-правового акта, дату, час і місце судового розгляду адміністративної справи.

Оголошення має бути опубліковано не пізніш як за сім днів до підготовчого засідання, а у випадку, визначеному частиною десятою цієї статті, - у строк, визначений судом.

Якщо оголошення опубліковано своєчасно, вважається, що всі заінтересовані особи належним чином повідомлені про судовий розгляд справи. Скарги на судові рішення в цій справі заінтересованих осіб, якщо вони не брали участі у справі, залишаються без розгляду.

Верховний Суд неодноразово висловлювався щодо необхідності дотримання визначеної законом особливої процедури розгляду справ щодо оскарження нормативно-правових актів та наслідків її недотримання.

Так, у постановах від 11.12.2019 у справі №369/7296/16-а, від 04.03.2020 у справі №450/1236/17 та від 06.10.2020 у справі № 504/2797/16-а, від 31.03.2021 у справі № 640/17408/19, від 24.09.2021 у справі № 0740/851/18 Верховний Суд дійшов наступних висновків:

…для оскарження нормативно-правових актів місцевого органу виконавчої влади передбачена інша процедура, ніж та, що передбачена для оскарження актів індивідуальної дії.

Такий порядок, серед іншого, передбачає обов`язкове оприлюднення інформації про розгляд справи для належного повідомлення усіх зацікавлених осіб.

Тобто, законодавством передбачено як особливий порядок прийняття нормативно-правових актів, зокрема з обов`язковим громадським обговоренням, так і особливий порядок їх оскарження, з обов`язковим оприлюдненням інформації про таке оскарження.

Отже, недотримання встановленого законом спеціального порядку розгляду спорів про визнання нечинним нормативно-правого акта є істотним порушенням процесуального права та підставою для скасування судового рішення, оскільки таке порушення, серед іншого, впливає на права та інтереси необмеженої кількості осіб (всіх осіб, на яких поширюється дія цього акта)..

Висновок суду про нормативно-правовий характер оскаржуваного рішення Комісії вже був викладений в кількох ухвалах у цій справі, якими відповідач був зобов`язаний здійснити публікацію оголошення про відкриття провадження у справі в офіційному виданні, у якому оскаржуваний нормативно-правовий акт був або мав бути офіційно оприлюднений.

Суд зауважує, що судове рішення (ухвала суду), яким на відповідача був покладений обов`язок здійснити оприлюднення інформації про відкриття провадження у цій справі, виконано не було, чим порушується один з фундаментальних (конституційних) принципів судочинства принцип обов`язковості судових рішень.

Так, статтею 129 Конституції України обов`язковість рішень суду (до яких належать і ухвали) визначена як одна з основних засад судочинства.

Відповідно до статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне ПОВТОРНО зобов`язати відповідача на виконання вимог статті 264 КАС України опублікувати у виданні «Офіційний вісник України» оголошення про оскарження рішення Національної комісії зі стандартів державної мови від 15.02.2022 №64 «Про Порядок виборів Голови Національної комісії зі стандартів державної мови».

Також суд вважає за необхідне довести до відома Міністерства юстиції України про обов`язок здійснення такої публікації.

Відповідно до пункту 42 частини шостої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України суд може оголосити перерву у підготовчому засіданні у разі необхідності, зокрема, у таких випадках: невиконання учасником справи вимог ухвали про відкриття провадження у справі у встановлений судом строк, якщо таке невиконання перешкоджає завершенню підготовчого провадження.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне оголосити у підготовчому засіданні перерву.

Частиною сьомою статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що ухвали, постановлені судом без оформлення окремого документа, зазначаються у протоколі судового засідання. Суд може оформити такі ухвали окремим документом після закінчення судового засідання.

На підставі цієї норми суд вважає за доцільне оформити ухвалу окремим документом після закінчення судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 181, 243, 248, 264 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Повторно зобов`язати відповідача на виконання вимог статті 264 КАС України опублікувати оголошення про оскарження рішення Національної комісії зі стандартів державної мови від 15.02.2022 №64 «Про Порядок виборів Голови Національної комісії зі стандартів державної мови» (протокол засідання від 09.02.2022 №10, пункт 1.1) у виданні «Офіційний вісник України», докази чого надати суду у наступному судовому засіданні.

2. Довести до відома Міністерства юстиції України про обов`язок здійснення публікації оголошення про оскарження рішення Національної комісії зі стандартів державної мови від 15.02.2022 №64 «Про Порядок виборів Голови Національної комісії зі стандартів державної мови» (протокол засідання від 09.02.2022 №10, пункт 1.1) у виданні «Офіційний вісник України» на виконання вимог статті 264 КАС України.

3. Оголосити перерву у судовому засіданні до 30.09.2025 до 14 год. 00 хв.

4. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам) та Державній податковій службі України, зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Дудін С.О.