Справа № 280/10087/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 280/10087/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Тернопільської митниці

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року (суддя Кисіль Роман Валерійович) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ»

до Тернопільської митниці

про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товарів № UA403070/2023/000158/2 від 27.05.2024.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «МОТОТЕХІМПОРТ», Україна (Покупець) та компанією YINAN COUNTY KAI LILAI MACHINERY CO., LTD, Китай (Продавець) укладено Контракт від 27.12.2022 № KL/4, за у мовами якого продавець продає, а покупець купує товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в Специфікаціях. Поставка товару здійснюється партіями і фіксується в специфікаціях. Товар, що поставляється, повинен відповідати кількості, зазначеній у Специфікації або у Інвойсі. Конкретні умови поставки партії товару, реквізити вантажоодержувача, а також строки поставки зазначаються в Специфікації.

В адресу позивача було оформлено поставку партій товару відповідно до Специфікацій: № 2023-5 від 24.05.2024, № 2023-7 від 20.06.2023, № 2023-12 від 25.10.2023, № 2023-3В2 від 25.10.2023, № 2023-5А-z-w від 25.01.2024 на умовах FOB CN QINGDAN.

З метою митного оформлення наведених партій товару, позивачем 24.05.2024 було подано до Тернопільської митниці ЕМД № 24UA08U6.

Митна вартість імпортованого товару заявлена декларантом за ціною Контракту.

Разом з митною декларацією позивачем для митного оформлення товару було надано документи, зазначені у графі 44 митної декларації та перелічені в рішенні суду першої інстанції.

Під час митного контролю митний орган дійшов висновку, що надані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товару, а саме:

- декларантом до митного оформлення надано рахунок на перевезення від 08.05.2024 № L71151, довідку про транспортні витрати від 20.05.2024 № б/н, Заявку на перевезення № 81 від 29.02.2024, договір перевезення вантажу морським транспортом (фрахту) від 27.12.2022 № 2712/917/2022, в яких експедитором/виконавцем зазначено «Global Container Lines Latvija SIA». Відповідно до ж/д накладних (накладних УМВСУ) від 16.05.2024 № 04130 та від 16.05.2024 № 04131 до виконання перевезення вантажу залізничним видом транспорту залучались треті особи, безпосередні перевізники даного вантажу, а саме: «PKP LHS Sp. z.o.o», «Laude Smart Intermodal S.A». Проте декларантом до митного оформлення не надано жодних документів, які б засвідчували договірні засади надання вказаних послуг перевізниками «PKP LHS Sp. z.o.o» та «Laude Smart Intermodal S.A», а також документів, які б містили інформацію щодо числових значень експедиторської винагороди за експедирування залізничного транспортування вантажу, зокрема, не надано рахунки про перевезення, банківські платіжні документи та договори між «Global Container Lines Latvija SIA» та «PKP LHS Sp. z.o.o», «Laude Smart Intermodal S.A»;

- у залізничних накладних (накладних УМВС) від 16.05.2024 № 04130 та від 16.05.2024 № 04131 вказано станцію відправлення товару ЗАМОСТЬ БОРТАТИЧЕ (графа 2). Проте згідно з коносаментом від 07.03.2024 № BW24020155 порт прибуття Гданськ. Зазначене вище може свідчити про не повноту включення витрат, пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України;

- у графі 70 платіжних інструкцій від 06.06.2023 № 129, від 03.07.2023 № 174, від 21.08.2023 № 277, від 29.11.2023 № 494 міститься посилання на реквізити документів, які не стосуються даної поставки, та які не подано до митного оформлення. В зв`язку з цим вказані платіжні інструкції не є належними документами, які підтверджують заявлену митну вартість, оскільки їх неможливо ідентифікувати з даною поставкою.

Запропоновано декларанту подати: за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи; і разі відсутності зазначених документів, відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ надати (за наявності) такі додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Позивач надав прайс-лист виробника від 15.05.2024, комерційну пропозицію виробника від 15.05.2024, виписки з банківського рахунку товариства за червень, липень, серпень, листопад 2023 року та повідомив митний орган про подання всіх необхідних документів для здійснення митного оформлення товару.

Тернопільською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UA403070/2023/000158/2 від 27.05.2024 за резервним методом.

В якості підстав для прийняття такого рішення, відповідачем зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, в документах поданих до митного оформлення, наявні розбіжності, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України та пунктом 1.14 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» № 599 від 24.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за № 984/21296, передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та(або) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Неподання декларантом інших запитуваних митницею документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Надаючи оцінку доводам митного органу, які покладені в основу оскаржуваного рішення, в розрізі з вищенаведеними нормами чинного законодавства та встановленими обставинами справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що на підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України позивач надав відповідачеві: договір перевезення вантажу морським транспортом (фрахту) № 2712/917/2022 від 27.12.2022; коносамент № BW24020155 від 07.03.2024; залізничні товаро-транспортні накладні: № 04130, № 04131 від 16.05.2024; заявку на перевезення № 81 від 29.02.2024; рахунок на оплату послуг перевезення № L71151 від 08.05.2024; акт виконаних послуг від 20.05.2024; довідку про транспортні витрати від 20.05.2024.

Митний орган не довів, що названі документи містили розбіжності або ознаки підробки. При цьому перелічені вище документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення транспортної складової митної вартості товару.

Митний орган зазначив, що інформація, відображена у наданих документах, може свідчити про не повноту включення витрат, пов`язаних з наданням транспортно-експедиційних послуг за межами митної території України, натомість суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також судом першої інстанції вірно встановлено, матеріалами справи підтверджується, відповідачем не спростовано, що під час митного оформлення товару позивачем були надані платіжні документи, які підтверджують оплату партій товару за умовами специфікацій, які є додатками до контракту.

Також суд першої інстанції вірно встановив, що з наданих позивачем документів вбачається, що спірні партії товару здійснювалися мультимодальним перевезенням (різними видами транспорту на підставі одного договору) за маршрутом порт Кіндао, Китай - місто Тернопіль, Україна.

При цьому подані документи дають можливість встановити, що вартість транспортування вантажу в за маршрутом Кіндао, Китай - Гданськ, Польща складає 10 500,00 дол. США без ПДВ. Вартість доставки залізничним транспортом за маршрутом Гданськ, Польща - Володимир-Волинський - Хрубешув складає 3 000,00 дол. США, за маршрутом Володимир-Волинський - Хрубешув - Тернопіль, Україна складає 5 610,00 дол. США без ПДВ. Загальна вартість транспортних послуг складає 19 110,00 дол. США. Вартість транспортних витрат до митного кордону з Україною складає 13 500,00 дол. США.

Апеляційна скарга не містить обґрунтованих доводів, які спростовують ці висновки.

Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подані позивачем разом з ЕМД документи в повній мірі підтверджують всі складові митної вартості товару, в тому числі витрати на його транспортування.

Первинні документи, які були подані позивачем до митного органу, є достатніми та такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації.

При цьому митним органом не доведено наявність обґрунтованого сумніву щодо правильності задекларованої позивачем митної вартості товару, враховуючи умови Контракту та приписи чинного законодавства.

Відтак, у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваного рішення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення.

Рішення суду першої інстанції постановлено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Тернопільської митниці залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 березня 2025 року в адміністративній справі № 280/10087/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 04 серпня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 04 серпня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров