Справа № 760/14160/24
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/594/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючої судді - Усатової І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Омельяненко С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С ТА Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом та просить суд скасувати постанову серії ЕНА №2292764 від 01.06.2024 про накладення на неї адміністративного стягнення за скоєне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.06.2024 відповідачем відносно неї було винесено постанову серії ЕНА №2292764 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. Зі змісту постанови вбачається, що 01.06.2024 о 19 год. 55 хв. в м. Запоріжжя по пр. Металургів, 2, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «GEELY GC2» д.н.з. НОМЕР_1 , не виконала вимогу дорожнього занку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснила зупинку в зоні дії знаку, чим порушила п. 8.4 в ПДР.

Позивач ОСОБА_1 не погоджується із зазначеною постановою та вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Зазначає, що у інспектора не було підстав для винесення оскаржуваної постанови, оскільки була відсутня подія і склад адміністративного правопорушення. Крім того, оскаржувана постанова не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення. Також зміст постанови повинен відповідати вимогам статті 283 КУпАП.

Посилаючись на викладені обставини справи, позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №2292764 від 01.06.2024.

18.06.2024 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу було передано до провадження головуючому судді Усатовій І.А.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким просили відмовити у задоволенні позову, мотивуючи це тим, що під час несення служби, поліцейським управлінням патрульної поліції в Запорізькій області ДПП, було виявлено транспортний засіб, під керуванням водія ОСОБА_1 , яка керуючи транспортним засобом, не виконала вимогу д.з. 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснила зупинку в зоні дії знаку, чим порушила вимоги п.8.4 в ПДР України.

У ході розгляду справи, було роз`яснено та дотримано права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, згідно ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Таким чином обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого їй правопорушення та склад такого правопорушення у її діях.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що 01.06.2024 поліцейським УПП в Запорізькій області ДПП було розглянуто справу про адміністративне правопорушення і винесено постанову ЕНА №2292764 у якій встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «GEELY GC2» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Запоріжжя по пр. Металургів, 2, не виконала вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» і здійснила зупинку в зоні дії знаку, чим порушила п.8.4.в. ПДР порушення вимог заборонних знаків. У п.7 постанови зазначено про те, що постанови додається відео з боді камери 470302.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

ОСОБА_1 не погоджуючись із означеним рішенням поліцейського, вважає себе невинною, а оскаржену постанову незаконною винесену з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що підлягає скасуванню, а тому звернулася до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП є бланкетною та містить відсилочну норму до Правил дорожнього руху.

У підпункті «в» пункту 8.4 Правил дорожнього руху визначено групу заборонних дорожніх знаків (додаток №1), які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Знак 3.34- зупинку заборонено. У зоні дії цього знаку забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів, зокрема, за порушення правил зупинки транспортних засобів.

За приписами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачених ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення

За приписами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин в їх сукупності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В адміністративному позові позивач ОСОБА_1 заперечила свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Позивач вважає її такою, що винесена інспектором незаконно, з грубим порушенням Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, що призвело до незаконного притягнення її до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

Відповідачі не надали жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростували її тверджень щодо відсутності в її діях складу правопорушення.

Відповідно до ч.1ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зокрема, частиною другою даної норми права передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем ПДР, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Під час дослідження матеріалів справи, судом встановлено, що на підтвердженням факту порушення позивачем ч. 1 ст. 122 КУпАП є лише оскаржувана постанова поліцейського. Інших доказів, які б підтверджували обставини зазначені в оскаржуваній постанові відповідачем надано не було. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Представником відповідача суду не надано також і відео файли вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на які вказує у постанові.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем ПДР відповідачами надано не було.

Тобто, відповідачами не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме щодо порушення останьою п. 8.4. «в» ПДР України.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п.3 ч.2 ст.2 КАС України), суд приходить висновку, що працівником поліції факт вчинення правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим і належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Сама по собі постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №338/1/17 від 26.04.2018, зокрема, що посилання в оскаржуваній постанові як на беззаперечний доказ вчинення позивачем правопорушення є недопустимим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП є недоведеним.

У зв`язку з чим, суд вважає недоведеною вину позивача ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАПі, як наслідок, вбачає наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що заявлений ОСОБА_1 позов про скасування спірної постанови в справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

Приймаючи до уваги те, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем понесено судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 605,60 грн, їх належить стягнути з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань судових витрат

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.241-246,250,255, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2292764 від 01.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя І.А. Усатова