Справа № 640/17816/22
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року справа №640/17816/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши в м. Києві у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до Міністерства інфраструктури України, третя особа: АТ «Українська залізниця», про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" з позовом до Міністерства інфраструктури України в якому, просить суд:

- визнати протиправним та нечинним наказ Міністерства інфраструктури України від 22.06.2022 № 441 Про внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги;

-зобов`язати Міністерство інфраструктури України опублікувати оголошення про визнання протиправним та нечинним наказу Міністерства інфраструктури України від 22.06.2022 № 441 Про внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги в офіційному виданні, в якому цей Наказ був або мав бути офіційно оприлюднений.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що оскаржуваний Наказ №441 прийнятий з порушенням вимог Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності. Позивач зазначає, що оскаржуваний Наказ прийнято за відсутності погодження Міністерства економіки України та Міністерства фінансів України. Проект Наказу не опубліковано за 10 робочих днів до дати його розгляду з метою прийняття. Проект Наказу не включено до плану діяльності з підготовки регуляторних планів Мінінфраструктури. Наказ прийнято без належного аналізу регуляторного впливу. Проект Наказу разом з аналізом регуляторного впливу не оприлюднено до дати розгляду. Проект Наказу не надано на погодження Державній регуляторній службі України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2022 року залишено позовну заяву без руху.

В подальшому позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №640/17816/22 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог представником Міністерства інфраструктури України зазначено, що Наказ №441 є нормативно - правовим актом, виданий Міністерством інфраструктури України у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачений законом. Акти законодавства, на підставі яких видано Наказ №441 є чинними та він відповідає актам вищої юридичної сили, що підтверджується рішенням Міністерства юстиції України про його державну реєстрацію. Обґрунтуванням внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортним у межах України та пов`язані з ними послуги, наведеним АТ «Укрзалізниці» є обставини зумовлені воєнними діями, тобто такими обставинами, що не залежать від волі Держави. Відповідач зазначає про відсутність у нього обов`язку публікувати проект спірного Наказу у строки передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації», так як ч.6 ст.15 вказаного Закону визначено, що проекти наказів міністерства, які мають нормативно-правовий характер та потребують обговорення, оприлюднюються на офіційному веб-сайті міністерства відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

01 травня 2023 року від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла адміністративна справа №640/17816/22 на виконання Закону України № 2825-IX від 13 грудня 2022 р. «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду».

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями цю справу передано на розгляд судді Лиска І.Г..

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду дану справу прийнято до свого провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче зсідання.

Позивачем подано до суду письмові пояснення в яких останній повідомляє про те, що вважає оскаржуваний наказ як такий, що прийнятий з порушенням процедури регуляторного акта, а тому підлягає визнанню нечинним.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Протокольною ухвалою суду в підготовчому засіданні, суд залучив АТ «Українська залізниця» до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Третя особа надала до суду пояснення по справі в яких вважає, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідачем подано до суду повторно відзив на позовну заяву в якому останній просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Усіма учасниками справи надано до суду додаткові письмові пояснення.

Протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та вирішено подальший розгляд справи по суті здійснювати в порядку письмового провадження.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та письмові пояснення сторін, а також оцінивши наявні в матеріалах належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, Міністерством інфраструктури України 22.06.2022 на підставі листа АТ «Українська залізниця» від 21.06.2022 №Ц/1-88/1322-22 виданий наказ «Про внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги» №441.

Вказаним Наказом збільшено на 70% Коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, для всіх класів вантажів, а саме:

Найменування вантажу, послуги: Вантажі 1-го тарифного класу; Попередня редакція Коефіцієнтів 2,402; Нова редакція Коефіцієнтів 4,083;

Найменування вантажу, послуги: Вантажі 2-го тарифного класу; Попередня редакція Коефіцієнтів 2,782; Нова редакція Коефіцієнтів 4,729;

Найменування вантажу, послуги: продукти харчування; Попередня редакція Коефіцієнтів 1,945; Нова редакція Коефіцієнтів 3,307;

Найменування вантажу, послуги: Вантажі 3-го тарифного класу; Попередня редакція Коефіцієнтів 3,722; Нова редакція Коефіцієнтів 6,327;

Найменування вантажу, послуги: Вантажі у середньотоннажних контейнерах та порожні середньотоннажні контейнери; Попередня редакція Коефіцієнтів 2,419; Нова редакція Коефіцієнтів 4,112;

Найменування вантажу, послуги: Порожні великотоннажні контейнери перевізника у власних вагонах та власних перевізника (тарифна схема 14.1); Попередня редакція Коефіцієнтів 1,885; Нова редакція Коефіцієнтів 3,205;

Найменування вантажу, послуги: Вантажі у великотоннажних контейнерах та порожні великотоннажні контейнери; Попередня редакція Коефіцієнтів 1,813; Нова редакція Коефіцієнтів 3,082;

Найменування вантажу, послуги: Щебінь та баласт (щебінь) для доріг, перліт, пісок, гранвідсів, шлаки, зола, сіль, концентрат мінеральний «Галіт»; Попередня редакція Коефіцієнтів 1,695; Нова редакція Коефіцієнтів 2,882;

Найменування вантажу, послуги: Порожні вагони (421034, 421180, 421195, 421208) перевізника, власні перевізника, власні та орендовані (плата за перевезення яких визначається за тарифними схемами 14 та 17), вагони з провідниками (421161, 693157); Попередня редакція Коефіцієнтів 1,885 - 3,023; Нова редакція Коефіцієнтів 3,205 - 5,139;

Найменування вантажу, послуги: енергетичні гази; Попередня редакція Коефіцієнтів 2,599; Нова редакція Коефіцієнтів 4,418;

Найменування вантажу, послуги: домашні речі; Попередня редакція Коефіцієнтів 0,756; Нова редакція Коефіцієнтів 1,285;

Найменування вантажу, послуги: Швидкопсувні вантажі та латекс, що перевозяться у рефрижераторних секціях; Попередня редакція Коефіцієнтів 3,722-1,813; Нова редакція Коефіцієнтів 6,327-3,082;

Найменування вантажу, послуги: Швидкопсувні вантажі, що перевозяться у рефрижераторних секціях; Попередня редакція Коефіцієнтів 2,991-1,461; Нова редакція Коефіцієнтів 5,085-2,484;

Найменування вантажу, послуги: Вантажі у рефконтейнерах, що перевозяться на зчепах з дизель-генератором; Попередня редакція Коефіцієнтів 1,813; Нова редакція Коефіцієнтів 3,082;

Найменування вантажу, послуги: Негабаритні вантажі; Попередня редакція Коефіцієнтів 3,023; Нова редакція Коефіцієнтів 5,139;

Найменування вантажу, послуги: Контрейлерні відправки; Попередня редакція Коефіцієнтів 3,023; Нова редакція Коефіцієнтів 5,139;

Найменування вантажу, послуги: спеціальні вантажі; Попередня редакція Коефіцієнтів 3,023; Нова редакція Коефіцієнтів 5,139;

Найменування вантажу, послуги: військові вантажі (тарифна схема 15); Попередня редакція Коефіцієнтів 2,750; Нова редакція Коефіцієнтів 4,675;

Найменування вантажу, послуги: Проїзд провідників (тарифна схема 16), тарифи, плати та збори, що вказані в розділах ІІ і III Збірника тарифів; Попередня редакція Коефіцієнтів 3,023; Нова редакція Коефіцієнтів 5,139;

Найменування вантажу, послуги: Плата за користування вагонами та контейнерами, що вказана в розділі V Збірника тарифів; Попередня редакція Коефіцієнтів 3,023; Нова редакція Коефіцієнтів 5,139.

Позивач вважає, що оскаржуваний Наказ є протиправним, підлягає визнанню нечинним та скасуванню у зв`язку з чим, позивач звернувся з позовом до суду.

Організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України визначено Законом України Про центральні органи виконавчої влади від 17.03.2011 №3166-VI (далі Закон України Про центральні органи виконавчої влади).

Статтею 2 Закону України Про центральні органи виконавчої влади передбачено, що діяльність міністерств та інших центральних органів виконавчої влади ґрунтується, зокрема, на принципах верховенства права та законності.

Відповідно до статті 3 Закону України Про центральні органи виконавчої влади передбачено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України.

Закон України Про залізничний транспорт від 04.07.1996 №273/96-ВР (далі Закон України Про залізничний транспорт) визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності залізничного транспорту загального користування, його роль в економіці і соціальній сфері України, регламентує його відносини з органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, іншими видами транспорту, пасажирами, відправниками та одержувачами вантажів, багажу, вантажобагажу і пошти з урахуванням специфіки функціонування цього виду транспорту як єдиного виробничо-технологічного комплексу.

Згідно приписів статті 4 Закону України Про залізничний транспорт з метою забезпечення державних і суспільних інтересів, свободи підприємництва і формування ринку транспортних послуг, безпеки перевезень, захисту навколишнього природного середовища Кабінет Міністрів України визначає умови і порядок організації діяльності залізничного транспорту загального користування, сприяє його пріоритетному розвитку, надає підтримку в задоволенні потреб залізничного транспорту у рухомому складі, матеріально-технічних і паливно-енергетичних ресурсах.

Управління процесом перевезень у внутрішньому і міжнародному сполученнях здійснюється централізовано і належить до виключної компетенції АТ Укрзалізниця.

Статтею 9 Закону України Про залізничний транспорт визначено, що встановлення тарифів на перевезення вантажу залізничним транспортом у межах України здійснюється на підставі бюджетної, цінової та тарифної політики у порядку, що визначає Кабінет Міністрів України з урахуванням інвестиційної складової частини.

Відповідно до норм пункту 2 частини першої статті 5 Закону України Про ціни та ціноутворення Кабінет Міністрів України здійснює державне регулювання цін, визначає повноваження органів виконавчої влади щодо формування, встановлення та застосування цін, якщо інше не визначено законом або міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Визначення поняття тарифу на перевезення вантажу залізничним транспортом містить постанова Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 Про затвердження Статуту залізниць України (далі - Статут Залізниць), у пункті 6 якої зазначено, що тарифи на перевезення вантажу - це система цінових ставок та правил їх застосування, за якими провадяться розрахунки за перевезення залізницями.

Пунктом 57 Статуту Залізниць, визначено, що тарифи на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу залізничним транспортом (за винятком приміських пасажирських перевезень) встановлюються у порядку, що визначає Кабінет Міністрів України.

Згідно з абзацом 1 пункту 2 додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 №1548 Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів) Мінінфраструктури за погодженням з Міністерством економічного розвитку України і Міністерством фінансів України встановлює, зокрема, тарифи на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги.

Відповідно до пункту 1 Положення про Мінінфраструктури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2015 №460 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Положення), Мінінфраструктури є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державну політику у сфері автомобільного, залізничного, морського та річкового транспорту, надання послуг поштового, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері авіаційного транспорту та використання повітряного простору України, дорожнього господарства навігаційно - гідрографічного забезпечення судноплавства, торговельного мореплавства, з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, а також державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного мореплавства).

Згідно змісту п. п. 33 п. 4 Положення, Мінінфраструктури відповідно до покладених на нього завдань у сфері тарифної політики, зокрема, затверджує тарифи на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України і пов`язані з ним послуги.

В якості системи вантажних тарифів на внутрішні та експортно-імпортні перевезення діє Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затверджений наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356, та введений в дію з 01.05.2009 (далі - Збірник тарифів) із застосуванням коефіцієнтів, що враховують диференціацію по тарифних класах вантажів.

З наведеного слідує, що Наказ №441 є нормативно-правовим актом, виданими Мінінфраструктури.

Щодо порушення порядку встановлення тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом, суд зазначає наступне.

Як вже було вказано вище, згідно з абзацом 1 пункту 2 додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 №1548 Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів) Мінінфраструктури за погодженням з Міністерством економічного розвитку України і Міністерством фінансів України встановлює, зокрема, тарифи на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги.

Мінінфраструктури зобов`язане погодити з Міністерством економіки України та Міністерством фінансів України наказ про внесення змін до коефіцієнтів, що застосовуються до збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом.

При дослідженні оскаржуваного наказу, судом встановлено, що в тексті оскаржуваного Наказу відсутні відповідні відмітки та підписи Міністерства економіки України та Міністерства фінансів України, також останні повідомили про відсутність факту погодження проекту Наказу, на підтвердження чого надано листи №3821-06/46304-07 від 08.07.2022р. та №06000-09-10/15043 від 13.07.2022р. відповідно.

Вказане свідчить, що відповідні суб`єкти не погодили прийняття оскаржуваного Наказу.

Згідно з ч.1 ст.3 ЗУ «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України.

Оскаржуваний Наказ не відповідає акту вищої юридичної сили (акту Кабінету Міністрів України), так як прийнятий з порушенням процедури встановлення тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом згідно Постанови КМУ №1548 від 25.12.1996р.

Згідно з абз.1 ч.3 ст.15 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» проекти наказів міністерства, які мають нормативно-правовий характер, оприлюднюються на офіційному веб-сайті міністерства відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Відповідно до ч.4 ст.15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Необхідно зазначити, що Закон України «Про центральні органи виконавчої влади» не містить застережень щодо не застосування положень про строк оприлюднення проектів нормативно-правових актів центральних органів виконавчої влади.

Відповідач був зобов`язаний оприлюднити проект оскаржуваного Наказу не пізніш як за 10 робочих днів до дати розгляду такого проекту з метою прийняття. Проте, як вбачається зі змісту офіційного веб-сайту Мінінфраструктури, останнє не опублікувало проект оскаржуваного Наказу до дати його розгляду та навіть після його прийняття.

Недотримання Відповідачем процедури опублікування проекту оскаржуваного Наказу позбавило громадськість, в тому числі споживачів послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом, можливості надати свої зауваження та пропозиції.

Порушення процедури оприлюднення проекту оскаржуваного рішення (в порядку ст.15 ЗУ «Про доступ до публічної інформації») є суттєвими і могли вплинути на його правильність, що є достатньою підставою для визнання такого рішення протиправним. Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у Постанові у справі №520/6394/19 від 11.02.2021р.

За таких підстав, відповідачем порушено процедури опублікування оскаржуваного наказу.

Щодо порушення процедури прийняття регуляторного акту, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (надалі Закон) передбачено, що забезпечення здійснення державної регуляторної політики включає:

встановлення єдиного підходу до підготовки аналізу регуляторного впливу та до здійснення відстежень результативності регуляторних актів;

підготовку аналізу регуляторного впливу;

планування діяльності з підготовки проектів регуляторних актів;

оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань, а також відкриті обговорення за участю представників громадськості питань, пов`язаних з регуляторною діяльністю;

відстеження результативності регуляторних актів;

перегляд регуляторних актів;

систематизацію регуляторних актів;

недопущення прийняття регуляторних актів, які є непослідовними або не узгоджуються чи дублюють діючі регуляторні акти;

викладення положень регуляторного акта у спосіб, який є доступним та однозначним для розуміння особами, які повинні впроваджувати або виконувати вимоги цього регуляторного акта;

оприлюднення інформації про здійснення регуляторної діяльності.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що прийняттю регуляторного акта передує відповідна законодавчо визначена процедура, яка включає в себе, з-поміж іншого, оприлюднення плану діяльності регуляторного органу.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону регуляторні органи затверджують плани діяльності з підготовки ними проектів регуляторних актів на наступний календарний рік не пізніше 15 грудня поточного року, якщо інше не встановлено законом.

Відповідач затвердив план підготовки регуляторних актів на 2022 рік Наказом №694 від 17.12.2021р., що є порушенням встановленої процедури планування регуляторної діяльності. При цьому, у затвердженому плані відсутні відомості про проект наказу про внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги.

Якщо регуляторний орган готує або розглядає проект регуляторного акта, який не внесений до затвердженого цим регуляторним органом плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, цей орган повинен внести відповідні зміни до плану не пізніше десяти робочих днів з дня початку підготовки цього проекту або з дня внесення проекту на розгляд до цього регуляторного органу, але не пізніше дня оприлюднення цього проекту (ч.4 ст.7 Закону).

Разом з тим, Мінінфраструктури до дати прийняття оскаржуваного Наказу не внесло його проект до плану підготовки регуляторних планів на 2022 рік.

У відповідності до п.5, 6 ч.1 ст.4 Закону принципами державної регуляторної політики є:

-передбачуваність - послідовність регуляторної діяльності, відповідність її цілям державної політики, а також планам з підготовки проектів регуляторних актів, що дозволяє суб`єктам господарювання здійснювати планування їхньої діяльності;

-прозорість та врахування громадської думки - відкритість для фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань дій регуляторних органів на всіх етапах їх регуляторної діяльності, обов`язковий розгляд регуляторними органами ініціатив, зауважень та пропозицій, наданих у встановленому законом порядку фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями, обов`язковість і своєчасність доведення прийнятих регуляторних актів до відома фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань, інформування громадськості про здійснення регуляторної діяльності.

Не включення до плану регуляторної діяльності проекту оспорюваного рішення свідчить про недотримання принципу передбачуваності, а саме послідовності регуляторної діяльності, відповідності її цілям державної політики, а також планам з підготовки проектів регуляторних актів, що дозволяє суб`єктам господарювання здійснювати планування їхньої діяльності. Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду у справі №161/6580/16-а від 29.04.2020р.

Не опублікування плану регуляторної діяльності з проектом оскаржуваного рішення свідчить про порушення одного із основних принципів державної регуляторної політики України, визначених у статті 4 Закону, а саме принципу прозорості та врахування громадської думки (Постанова ВС у справі №160/12303/19 від 31.03.2021р.).

Враховуючи викладене, не внесення Відповідачем проекту оскаржуваного Наказу до плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів на 2022 рік свідчить про порушення принципів передбачуваності державної регуляторної політики, прозорості та врахування громадської думки. За таких підстав, оскаржуваний Наказ є таким, що прийнятий з порушенням процедури підготовки регуляторних актів та є протиправним.

Відповідно до ч.1, 2 ст.9 Закону кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань. Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.

За ч.4 ст.9 Закону проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п`яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

З наведених вище правових положень можна дійти висновку, що аналіз регуляторного впливу та проект регуляторного акта, а в подальшому і сам регуляторний акт, мають бути в установленому порядку оприлюднені. Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду у справі №803/417/18 від 06.03.2019р.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет (ч.2 ст.13 Закону).

Відповідач опубліковує повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта, проекти регуляторних актів та аналізи регуляторного впливу на власному офіційному веб-сайті в Розділі «Регуляторна діяльність» (https://mtu.gov.ua/timeline/Zakonotvorcha-diyalnist.html). Мінінфраструктури, таким чином опублікувало відповідні документи, на підставі яких прийнято накази про внесення змін до Коефіцієнтів №418 від 11.08.2021р., №586 від 29.10.2021р.

Крім того, після 24 лютого 2022 року Відповідач публікував на власному веб-сайті повідомлення про оприлюднення проектів регуляторних актів разом з відповідними проектами та аналізами регуляторного впливу, наприклад проект наказу «Про затвердження Порядку уповноваження класифікаційного товариства (визнаної організації) на здійснення нагляду за виконанням на морських суднах вимог, встановлених законодавством України та міжнародними договорами України у сфері торговельного мореплавства» від 01.06.2022р.

Як вбачається з офіційної інформації на веб-сайті Відповідача, останній не публікував повідомлення про оприлюднення проекту оскаржуваного Наказу, проект Наказу та аналіз регуляторного впливу.

Не опублікування повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акту, проекту регуляторного акту та аналізу регуляторного впливу свідчить про порушення одного із основних принципів державної регуляторної політики України, визначених у статті 4 Закону, а саме принципу прозорості та врахування громадської думки. Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у справі №210/3268/15-а від 11.02.2020р.

Оскаржуваний Наказ з порушенням встановленої процедури прийняття регуляторних актів, з порушенням принципу прозорості та врахування громадської думки.

Статтею 8 Закону визначено, що стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу. Аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій.

У відповідності до вимог статті 9 Закону, кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань. Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону. Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п`яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Наявність аналізу регуляторного впливу є обов`язковим для кожного проекту регуляторного акта. Аналіз регуляторного впливу оприлюднюється у встановленому законом порядку для одержання зауважень та пропозицій.

Проте, аналіз регуляторного впливу оскаржуваного Наказу не готувався, про що свідчить відсутність відповідних оголошень та повідомлень на офіційному веб-сайті Відповідача. Таким чином, оскаржуваний Наказ прийнятий без належного аналізу регуляторного впливу.

Відсутність належного аналізу регуляторного впливу оскаржуваного рішення свідчить про порушення принципу прозорості та врахування громадської думки. Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду №804/340/18 від 06.05.2020р.

Оскаржуваний Наказ з порушенням встановленої процедури прийняття регуляторних актів, з порушенням принципу прозорості та врахування громадської думки.

Згідно з ч.1 ст.21 Закону проекти регуляторних актів, які розробляються центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими органами виконавчої влади, територіальними органами центральних органів виконавчої влади, підлягають погодженню із уповноваженим органом.

До повноважень уповноваженого органу щодо здійснення державної регуляторної політики належать проведення аналізу проектів регуляторних актів, що подаються на погодження, та відповідних аналізів регуляторного впливу на відповідність вимогам статей 4, 5, 8 і 9 цього Закону та прийняття рішень про погодження цих проектів або про відмову в їх погодженні (п.4 ч.1 ст.30 Закону).

Відповідно до п.1 Положення про Державну регуляторну службу України, затвердженого Постановою КМУ №724 від 24.12.2014р., Державна регуляторна служба України (ДРС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності.

Погодження з Державною регуляторною службою не є суто формальною вимогою, оскільки на цьому етапі здійснюється перевірка відповідності проекту регуляторного акта вимогам Закону.

Мінінфраструктури в силу ч.1 ст.21 Закону зобов`язане отримати рішення про погодження власних регуляторних актів Державною регуляторною службою України. Необхідно також підкреслити, що ДРС України рішеннями від 10.08.2021р. та від 29.10.2021р. погодило проекти попередніх наказів Відповідача про внесення змін до Коефіцієнтів.

Проте, як вбачається з листа Державної регуляторної служби України №2469/20-22 від 06.07.2022р., остання не надавала рішення про погодження проекту оскаржуваного Наказу. За таких підстав, оскаржуваний Наказ прийнятий з порушенням процедури прийняття регуляторних актів.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом виконавчої влади або його посадовою особою, якщо наявна хоча б одна з таких обставин:

- відсутній аналіз регуляторного впливу;

- проект регуляторного акта не був оприлюднений;

-проект регуляторного акта не був поданий на погодження із уповноваженим органом.

Отже, оскаржуваний Наказ не міг бути прийнятий, так як Мінінфраструктури не підготувало (оприлюднило) аналіз регуляторного впливу, не оприлюднило проекту Наказу, не надало Наказ на погодження до Державної регуляторної служби України.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» є споживачем послуг з перевезення власної продукції (залізна руда - 1 вантажний клас), що підтверджується залізничними накладними №47469374 від 01.06.2022р., №47506910 від 03.06.2022р., №47506928 від 03.06.2022р., укладеними з АТ «Українська залізниця».

При цьому, Коефіцієнти застосовувалися та застосовуються до правовідносин між Позивачем та АТ «Українська залізниця» в частині вартості перевезення вантажів в силу пп.1.1.12 п.1.1. Положення про збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги та п.57 Статуту залізниць.

Внаслідок прийняття оскаржуваного Наказу вартість перевезення вантажів залізничним транспортом збільшилась на 70% щодо кожного класу вантажів.

Позивач несе суттєві витрати для перевезення вантажів та вимушений пропорційно збільшити вартість власної продукції. У зв`язку з цим продукція ПрАТ «ПІВНГЗК» є неконкурентною, непривабливою для покупців. Враховуючи викладене, Позивач наказом №1000 від 23.09.2022р. був змушений оголосити простій із зупинкою технологічного обладнання, що в свою чергу свідчить про призупинення господарської діяльності.

Так, порядок та спосіб розроблення та перегляду тарифів передбачено статтею 9 Закону України «Про залізничний транспорт» та Постановою КМУ №1094 від 20.10.2021р. «Деякі питання діяльності акціонерного товариства Українська залізниця».

У відповідності до чч.1-6 ст.9 ЗУ «Про залізничний транспорт», встановлення тарифів на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу залізничним транспортом (за винятком приміських пасажирських перевезень) у межах України здійснюється на підставі бюджетної, цінової та тарифної політики у порядку, що визначає Кабінет Міністрів України.

Тарифи на перевезення пасажирів і багажу в приміському сполученні встановлюються АТ "Укрзалізниця" за погодженням з місцевими органами виконавчої влади. При рівні тарифів, що не забезпечують рентабельності цих перевезень, збитки компенсуються з місцевих бюджетів.

Тарифи на залізничні перевезення встановлюються з урахуванням інвестиційної складової.

Розроблення тарифів на перевезення вантажів, пасажирів, вантажобагажу залізничним транспортом у міжнародному сполученні, у тому числі транзитом, здійснюється АТ "Укрзалізниця". Тарифи на транзитні перевезення встановлюються АТ "Укрзалізниця" відповідно до міжнародних договорів та законодавства України.

Розрахунки за роботи і послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу, пошти, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів, провадяться за вільними тарифами, які визначаються за домовленістю сторін у порядку, що не суперечить законодавству про захист економічної конкуренції.

Для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

У відповідності до пп.25 п.69 Розділу «Наглядова Рада» Постанови КМУ №1094, до виключної компетенції наглядової ради належить погодження підготовлених правлінням пропозицій щодо змін до регульованих цін (тарифів) на послуги товариства.

Для розроблення та затвердження зміни державних регульованих тарифів на перевезення вантажів та пов`язані з ними послуги шляхом збільшення коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, останній повинен бути погоджений Наглядовою радою АТ «Українська залізниця». Вказане підтверджується листом АТ «Укрзалізниця» №ЦМ-12/5445 від 26.09.2023р.

14.06.2022 було проведено засідання Правління АТ «Українська залізниця», на якому вирішено, оформлене протоколом Ц-54/59, по питанню порядку денного 1.1. якого схвалили пропозицію щодо ініціювання питання зміни з 01.07.2022р. державних регульованих тарифів на перевезення вантажів та пов`язані з ними послуги шляхом збільшення коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, які затверджені наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009р. № 317 (зі змінами), на 70%.

Згідно п.1.2.2. протоколу Департаменту комерційної роботи доручено забезпечити винесення встановленим порядком питання, визначеного пунктом 1.1. рішення, на розгляд та погодження наглядовою радою АТ «Укрзалізниця».

Департаменту комерційної роботи доручено за умови отримання погодження наглядової ради АТ «Укрзалізниця» з питання, визначеного пунктом 1.2.1. цього рішення, підготувати та направити встановленим порядком проект наказу Міністерства інфраструктури України «Про внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги».

Разом з тим, Наглядова рада АТ «Українська залізниця» не проводила засідань для розгляду питання погодження зміни тарифів у спірний період. Вказане підтверджується листом АТ «Українська залізниця» №ЦМ-12/559 від 02.10.2023р.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 08.10.2013 № 782 затверджено Порядок перегляду тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом (надалі за текстом - Порядок № 782).

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 782 передбачено, що підставою для зміни рівня тарифів є зміна умов їх встановлення, що не залежать від господарської діяльності залізниць, зокрема зміна ставок податків, зборів (обов`язкових платежів), рівня заробітної плати відповідно до актів законодавства, генеральної угоди між Кабінетом Міністрів України, всеукраїнськими об`єднаннями профспілок і всеукраїнськими об`єднаннями організацій роботодавців, а також галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та Радою профспілок залізничників і транспортних будівельників на фінансування соціального розвитку, соціального захисту залізничників виробничого персоналу, цін і тарифів на паливно-енергетичні та матеріальні ресурси тощо.

В Аналізі регуляторного впливу до проекту оскаржуваного Наказу відсутнє обґрунтування про те, що підставою для зміни рівня тарифів є зміна умов їх встановлення, що не залежать від господарської діяльності залізниць.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 782 передбачено, що тарифи підлягають перегляду та змінюються в разі настання хоча б однієї з таких умов:

-рівень доходів від звичайної діяльності не забезпечує відшкодування поточних витрат залізниць;

-не вистачає коштів на здійснення капітальних інвестицій, необхідних для фінансування інвестиційної програми у прогнозному (плановому) періоді в частині перевезення вантажів.

При прийнятті оскаржуваного Наказу умови для перегляду тарифів, які передбачені вказаною вище правовою нормою, були відсутні, про що йдеться далі.

Про забезпечення рівня доходів від звичайної діяльності на відшкодування поточних витрат залізниць, суд зазначає.

В пп. 1 п. 2 розділу ІІ Порядку № 782 наведено формулу розрахунку нестачі доходів для покриття поточних витрат від звичайної діяльності (досягнення загального рівня беззбитковості).

В Аналізі регуляторного впливу та в документах, що стали підставою для прийняття оскаржуваного Наказу, відсутні обґрунтовані, здійснені відповідно до Порядку №782, розрахунки нестачі доходів для покриття поточних витрат від звичайної діяльності (досягнення загального рівня беззбитковості).

При цьому перевезення вантажів є прибутковим та покриває інші збиткові види діяльності Третьої особи та дозволяє отримати прибуток.

Додаток 2 до Порядку №782 визначає наступні показники, які є важливими для визначення необхідності зміни тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України, як на звітний, так й на прогнозований (плановий) період:

-Доходи від звичайної діяльності;

-Доходи від перевезення вантажів в межах України;

-Витрати зі звичайної діяльності;

-Загальна сума витрат з податку на прибуток;

-Нестача доходів для покриття поточних витрат;

-Ставка податку на прибуток;

-Доходи від діяльності, визначеної ч. 3 ст. 9 Закону України «Про природні монополії»;

-Витрати визначені ч. 3 ст. 9 Закону України «Про природні монополії».

Як вбачається з Додатку 2 до листа АТ «Укрзалізниця» на адресу Відповідача, то величина показника на прогнозований період визначається за фінансово-економічними показниками по юридичній особі АТ «Укрзалізниця» (без показників афілійованих підприємств). Однак, не зважаючи на зазначення цієї інформації, для розрахунку показників взято зовсім інші дані.

Розпорядженням Кабінету міністрів України від 29.12.2021 №1791-р «Про затвердження консолідованого фінансового плану акціонерного товариства «Українська залізниця» на 2022 рік» (https://mindev.gov.ua/news/33387-fmansovii-plan-akcionernogo-tovaristva-ukraynska-zalizncia-na-2022-rik), й до нього зміни не вносилися.

Зокрема, Третя особа у фінансовому плані на 2022 рік не заклала підвищення тарифу на залізничні перевезення. При цьому, Відповідач погоджуючи Розрахунки індексу змін тарифу (Додаток 2 до Порядку) не прийняв до уваги, що Третьою особою використовуються недостовірні дані, які відрізняються від Консолідованого фінансового плану акціонерного товариства «Українська залізниця» на 2022 рік, що повністю викривлює дані та свідчить про некоректність наведеної на обґрунтування інформації.

Так, відповідно до п. 5 Розділу 1 Методики розрахунку тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 20.06.2013 № 418, розрахунок тарифів здійснюється відповідно до запланованих на рік (на підставі фактичних) обсягів перевезення вантажів, економічно обґрунтованих планованих витрат, визначених на підставі державних та галузевих нормативів витрат ресурсів, ставок податків і зборів (обов`язкових платежів) у плановому періоді. Так, як вбачається з Додатку 2 «Розрахунок індексу зміни тарифів» до листа АТ «Укрзалізниця» на адресу Відповідача, в ньому вказані інші показники щодо плану на 2022 рік, що значно викривлює розрахунки до Порядку №782, зокрема: Пунктом 4 розділу ІІ Порядку № 782 визначено формулу розрахунку індексу зміни рівня тарифів.

Індекс зміни рівня тарифів є показником, який використовується для розрахунку Додаткових дохідних надходження від перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України в умовах зміни тарифів, що передбачено Додатком 2 до Порядку № 782.

Пунктом 5 розділу ІІ Порядку № 782 передбачено, що тарифи на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України змінюються в розмірі, що не перевищує розрахованого індексу зміни рівня тарифів (г) та не є нижчим від індексу цін виробників промислової продукції відповідно до основних прогнозних макропоказників економічного і соціального розвитку України, схвалених відповідною постановою Кабінету Міністрів України.

Відповідач не здійснив коректний розрахунок індексу зміни рівня тарифів відповідно до п. 4 розділу ІІ Порядку № 782, внаслідок чого не обґрунтовано як необхідність підвищення тарифів так і розмір їх підвищення.

Пунктом 6 розділу ІІ Порядку № 782 передбачено, що фінансово-економічне обґрунтування необхідності зміни рівня тарифів складається відповідно до обсягів перевезень за звітний та прогнозний періоди за формами, наведеними в додатках 1-6 до цього Порядку.

Про відсутність нестачі коштів на здійснення капітальних інвестицій, необхідних для фінансування інвестиційної програми, суд зазначає наступне.

Другою умовою для перегляду тарифів вказано - не вистачає коштів на здійснення капітальних інвестицій, необхідних для фінансування інвестиційної програми у прогнозному (плановому) періоді в частині перевезення вантажів.

В пп. 2 п. 2 розділу ІІ Порядку № 782 наведено формулу розрахунку нестачі коштів на здійснення капітальних інвестицій:

?К =ІС0 -ІС1, де

ІС0 - інвестиційна складова, визначена відповідно до Методики розрахунку тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 20 червня 2013 року № 418, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 червня 2013 року за № 1082/23614, на основі розроблених та затверджених інвестиційних програм до внесення змін до цих програм;

ІС1 - інвестиційна складова, визначена відповідно до Методики розрахунку тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 20 червня 2013 року № 418, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 червня 2013 року за № 1082/23614, на основі розроблених та затверджених інвестиційних програм після внесення змін до цих програм.

Так, Методика розрахунку тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 20.06.2013 №418, визначає, що:

інвестиційна програма - комплекс заходів, затверджений в установленому порядку, для підвищення рівня надійності та забезпечення ефективної роботи залізничного транспорту загального користування у сфері перевезення вантажів (або пов`язаної з перевезенням вантажів), який містить зобов`язання суб`єкта господарювання, що здійснює свою діяльність за державними регульованими тарифами, щодо його розвитку, зокрема зниження технологічних витрат, технічного обслуговування, будівництва (реконструкції, модернізації) об`єктів інфраструктури та/ або придбання (модернізації) залізничного рухомого складу у цій сфері, поліпшення якості послуг тощо, з відповідними розрахунками та обґрунтуваннями, а також зазначенням джерел фінансування та графіка виконання.

інвестиційна складова - кошти, що передбачені для фінансування капітальних вкладень, які спрямовуються на розвиток виробничої діяльності у сфері перевезення вантажів (або пов`язаної з перевезенням вантажів), є складовою розрахункового

прибутку (додатково до амортизаційних відрахувань) та направляються на реалізацію затверджених у встановленому порядку інвестиційних програм.

В п. 2.1 Методики розрахунку тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від

№418, визначено, що інвестиційна складова визначається на основі розроблених та в установленому порядку затверджених інвестиційних програм і розраховується за формулою ІС = К - А - І, де

К - загальна сума коштів для фінансування інвестиційних програм у прогнозному (плановому) періоді, грн.;

А - амортизаційні відрахування у прогнозному (плановому) періоді, грн.;

І- кошти інших джерел фінансування інвестиційних програм, крім власних коштів, які передбачається отримати у прогнозному (плановому) періоді, грн.

Загальна сума коштів для фінансування інвестиційних програм у прогнозному (плановому) періоді визначається за формулою

К = ФІП + ПКт, де

ФІП - кошти, необхідні для фінансування капітальних інвестицій, передбачені інвестиційною програмою в частині перевезення вантажів, грн.;

ПКт - кошти для повернення у прогнозному (плановому) періоді позикового капіталу, залученого для фінансування капітальних інвестицій, грн.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Укрзалізниця» листом надіслало до Міністерства інфраструктури України на розгляд та погодження проект наказу Мінінфраструктури «Про внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги» і пакет документів до нього. Однак, жодних документів для підтвердження розміру інвестиційної складової для вантажних перевезень, загальну суму коштів для фінансування інвестиційних програм у прогнозному (плановому) періоді, амортизаційні відрахування у прогнозному (плановому) періоді, кошти, необхідні для фінансування капітальних інвестицій, передбачені інвестиційною програмою в частині перевезення вантажів, кошти для повернення у прогнозному (плановому) періоді позикового капіталу, залученого для фінансування капітальних інвестицій, такий лист не містить.

Пунктом 106 Статуту акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 визначено, що до компетенції правління належить розроблення та подання Наглядовій раді на погодження проектів інвестиційної програми товариства.

В пп. 2 п. 2 розділу ІІ Порядку № 782 зазначено, що перегляд тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом здійснюється після внесення змін до затвердженої інвестиційної програми.

До листа на адресу Відповідача не додавався додаток 7 «ЗВІТ про виконання плану освоєння капітальних інвестицій у звітному періоді та план освоєння капітальних інвестицій у прогнозному (плановому) періоді в частині перевезення вантажів», а також відсутня розроблена та затверджена інвестиційна програма після внесення змін, для визначення нестачі коштів на здійснення капітальних інвестицій, як це передбачено Порядком №782. Так, відсутній розрахунок інвестиційної складової, визначеної відповідно до Методики розрахунку тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 20.06.2013 №418, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.06.2013 за №1082/23614, на основі розроблених та затверджених інвестиційних програм до внесення змін до цих програм, так й після внесення змін до цих програм.

В Аналізі регуляторного впливу, а також інших документах, що стали підставою для прийняття оскаржуваного Наказу, відсутні розрахунки нестачі коштів на здійснення капітальних інвестицій, здійснених відповідно до Методики розрахунку тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 20.06.2013 №418, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.06.2013 за №1082/23614 та Порядку №782.

Тобто, Відповідачем, в порушення вимог законодавства, не аналізувалося й не перевірялося наявність підстав для підвищення тарифів у вигляді нестачі коштів на здійснення капітальних інвестицій, необхідних для фінансування інвестиційної програми у прогнозному (плановому) періоді в частині перевезення вантажів.

Також, в Аналізі регуляторного впливу вказано: «Інформаційно з Аудиторського звіту: «Прибутки вантажного сегмента АТ «Укрзалізниця» витрачаються на покриття зростаючих збитків пасажирського: у 2019 році збитки пасажирського сегмента становили понад 12 млрд грн (у 2017 році - 10 млрд грн)».

Наслідком зазначеного фінансового дисбалансу є недовиконання планів капітальних інвестицій, технічна деградація (зношеність локомотивів становить понад 95%, з 26,7 тис. км головних залізничних колій 6,4 тис. км потребують капітального ремонту, а ще 2,7 тис. км - реконструкції), що призводить до уповільненого руху (обіг вантажного вагона зріс з 8,6 доби у 2014 році до 10,4 доби у 2018 році) та зростання витрат вантажовласників на залучення вагонів».

Тобто, в Аудиторському звіті вказано про прибутковість вантажного сегмента АТ «Укрзалізниця» та недовиконання плану капітальних інвестицій (саме капітальних інвестицій, а не інвестицій в частині перевезення вантажів) внаслідок фінансового дисбалансу, виникнення якого не пов`язано з тарифами на перевезення вантажів, зокрема 1 тарифного класу.

Відповідно, недовиконання планів капітальних інвестицій не пов`язано з рівнем тарифів на перевезення вантажів, які є прибутковими.

Водночас, в Аналізі регуляторного впливу відсутня інформація про те, що коштів від вантажних перевезень не вистачає на здійснення капітальних інвестицій, необхідних для фінансування інвестиційної програми у прогнозному (плановому) періоді в частині перевезення вантажів.

При цьому, в Аналізі регуляторного впливу відсутнє посилання на пп. 2 п. 2 розділу ІІ Порядку № 782. Таким чином, у Відповідача не було підстав для перегляду та зміни тарифів відповідно до пп. 2 п. 2 розділу ІІ Порядку № 782.

Отже, відповідачем при прийнятті оскаржуваного наказу допущено численні порушення процедури прийняття оскаржуваного Наказу та принципів регуляторної політики, отже, оспорюваний Наказ підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваного наказу, діяв не у відповідності до статті 19 Конституції України, а саме, не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Разом з тим, позивачем заявлено вимогу про визнання нечинним Наказу Міністерства інфраструктури України від 22.06.2022 № 441 Про внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги з дати прийняття.

Однак за змістом частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання спірного наказу нечинним з дати прийняття враховуючи імперативні приписи КАС України щодо моменту втрати чинності нормативно-правовим актом. Тому в цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з приписами статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою статті 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2481,00 грн, тому ці витрати слід присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства інфраструктури України від 22.06.2022 № 441 Про внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги.

Зобов`язати Міністерство інфраструктури України опублікувати оголошення про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства інфраструктури України від 22.06.2022 № 441 Про внесення змін до Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги в офіційному виданні, в якому цей Наказ був або мав бути офіційно оприлюднений.

У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят один) грн 00 коп за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства інфраструктури України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лиска І.Г.