Справа № 724/2520/25
Суддя: Гураль Л. Л.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 724/2520/25
Провадження № 2-а/724/37/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025р. м. Хотин

Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

за участю секретаря судового засідання: Мазної О.М.

представника позивача: Міняйла Я.В.

представника відповідача: Гроссу Д.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення

І. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

14.07.2025 р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови серії ЕНА №5133979 від 03.07.2025р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5133979 від 03.07.2025р., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за ч.5 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що водій керував транспортним засобом обладнаним засобом пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки. А також при цьому водій відмовився надати на законну вимогу посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. 2.3.в ПДР порушення правил користування ременями безпеки, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП.

Стверджує, що 03.07.2025р. ОСОБА_1 рухався по а/д М19. На 449 км а/д М19 зупинився на вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» під час проїзду блокпосту. До автомобіля підійшов представник ТЦК на вимогу якого ОСОБА_1 показав електронний військово-обліковий документ. Після цього до автомобіля підійшов працівник поліції та повідомив, що позивач керував транспортним засобом не користуючись ременем безпеки і почав розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Звернувшись до поліцейського з проханням надати докази його правопорушення, у відповідь почув, що працівник ТЦК, який перевіряв документи, бачив це на власні очі.

Також позивач вказує на порушення, допущені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- порушено право позивача на ознайомлення з доказами вчиненого адміністративного правопорушення;

- всупереч вимогам Інструкції працівник поліції не забезпечив відеозапис на технічний прилад, а в якості доказу вчинення позивачем правопорушення, надав відеозапис з власного мобільного телефону. За твердженнями позивача особистий телефон не належить до переліку технічних приладів, які можуть використовуватися працівниками поліції;

- інспектор поліції виніс оскаржувану постанову без підготовки до розгляду справи, позивачу не було роз`яснено процесуальні права, не були дослідженні докази та вирішенні клопотання. Також стверджує, що розгляд справи фактично був відсутній.

Додатково, позивач стверджує, що не порушував п. 2.3. ПДР, оскільки був пристебнутий ременем безпеки, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Окрім того, Інспектором не було використано можливість звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушень, обмежившись усним зауваженням, що передбачено ст. 22 КУпАП.

Також звертає увагу суду, що в постанові про адміністративне правопорушення в пункті 7 відсутні посилання на технічний засіб за допомогою якого мало бути здійснено фіксацію правопорушення. Будь-яких інших доказів, окрім оскаржуваної постанови, на підтвердження вини позивача не існує.

Враховуючи вищенаведене, просить суд скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.

У відзиві на позов представник відповідача зазначає, що позов є безпідставним, оскільки під час несення служби лейтенант поліції ОСОБА_2 та сержант поліції ОСОБА_3 на мобільному блокпості виявили, що позивач керував транспортним засобом будучи не пристебнутим ременем пасивної безпеки. У зв`язку з цим була винесена постанова, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП. Зазначає, що під час розгляду справи позивача двічі було ознайомлено з відеозаписом з відео реєстратора службового автомобіля поліції, на якому було зафіксовано факт керування позивачем транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки. Щодо пред`явлення для ознайомлення позивачем вищезазначеного відео з особистого телефону, зазначає, що для зручності перегляду поліцейський завантажив таке відео на мобільний телефон і одночасно пропонував позивачу ознайомитися з вказаним відеозаписом безпосередньо з самого реєстратора.

Також зазначає, що відеозапис з відеореєстратору містить в собі дані, що позивач керував транспортним засобом з не пристебнутим ременем безпеки, даний факт також підтверджується поясненнями очевидця ОСОБА_4 . Крім того, позивач протягом всього часу спілкування з поліцейськими не вказував на те, що він був не пристебнутий паском безпеки, а лише зазначав щодо відсутності доказів зазначеного.

Додатково зауважує, що відомості про технічний засіб, яким здійснено фото чи відеозапис зазначаються лише в постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Одночасно зазначає, що окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення та його скасування.

У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що відеозапис з відео реєстратора службового автомобіля не містить кадрів, які б підтверджували, що позивач керував транспортним засобом, будучи не пристебнутим ременем безпеки. Більше того на відеозаписі з нагрудної бодікамери поліцейського (01:07) видно, що позивач перебуває в транспортному засобі пристебнутий ременем безпеки. Додатково стверджує, що будь-які відеозаписи у цій справі є недопустимими доказами, оскільки оскаржувана постанова не містить жодного посилання на технічний засіб. Також вважає недопустимими пояснення свідка ОСОБА_4 , оскільки останній не був стороннім спостерігачем чи випадковим очевидцем, а виконував службові обов`язки на «мобільному блокпості» спільно з працівниками поліції. Він не може вважатися об`єктивним, а його пояснення відібрані інспектором Бадалієм С.О., який і виніс оскаржувану постанову, фактично є спробою штучного створення доказів. При цьому оскаржувана постанова не містить в собі відомостей щодо наявності свідків.

У запереченні (на відповідь на відзив) представник відповідача зазначає, що позивач після зауваження поліцейського про не пристебнутий пасок безпеки та припаркування транспортного засобу коло узбіччя, з метою приховування факту вчиненого правопорушення пристебнувся, однак на іншому відеозаписі з бодікамери поліцейського (17:59) позивач був не пристебнутий паском безпеки і не заперечував даного факту, коли поліцейський повідомив йому про це. Щодо свідка ОСОБА_4 , то саме вказаний свідок повідомив працівникам поліції, що позивач керує транспортним засобом будучи не пристебнутий ременем безпеки. Дані твердження, ОСОБА_4 також підтвердив позивачу. Письмове пояснення ОСОБА_4 було відібране поліцейським Бадалієм С.О. в той час, як інший поліцейський, який перебував на мобільному блок-пості ( ОСОБА_3 ) спілкувався з позивачем.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позові, просив в задоволенні позову відмовити.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 16 липня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 24.07.2025р. Запропоновано відповідачу з урахуванням особливостей розгляду справ даної категорії, визначених ст. 286 КАС України, подати до 24.07.2025р. відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені.

Ухвалою суду від 24.07.2025р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про виклик свідків (працівників поліції), а розгляд справи відкладено на 31.07.2025р.

В судовому засіданні 31.07.2025р. оголошено перерву на 05.08.2025р., у зв`язку з надходженням відповіді на відзив та надано відповідач можливість підготувати заперечення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5133979 від 03.07.2025р., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн. за ч.5 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що водій 03.07.2025р. о 18:10 керував транспортним засобом обладнаним засобом пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки. А також при цьому водій відмовився надати на законну вимогу посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. 2.3.в ПДР порушення правил користування ременями безпеки, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП (а.с.12-13).

Також судом досліджено копію посвідчення водія ОСОБА_1 , із зазначеним категоріями для водіння та терміном придатності до 22.11.2062р. (а.с.10).

Зі змісту письмового пояснення ОСОБА_4 від 03.07.2025р. вбачається, що він 03.07.2025р. заступив на чергування спільно з поліцейськими на мобільному пості на автодорозі М-19, 449 км. Цього ж дня на пості був зупинений громадянин ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Skoda Kodiaq, д.н.з. НОМЕР_1 та не був пристебнутий паском безпеки. Під час розгляду справи поліцейськими водій почав на ОСОБА_4 тиснути та всіляко намагався змінити його покази (а.с.40).

Судом досліджено відеозапис з відеореєстратора службового авто, на якому відображено факт наближення до мобільного посту транспортного засобу білого кольору схожого на Skoda Kodiaq, і до водія підійшов працівник ТЦК (17:55).

З відеозапису (файл export cyg4s) вбачається як до водія підійшов працівник поліції та запитав, чому водій не користується ременем безпеки (17:59), на що останній запитав чи це є причиною зупинки. У відповідь працівник поліції зауважив, що це є порушенням ПДР і запропонував запаркуватися на обочині. На відео зафіксовано кришу і верхню частину бокового вікна автомобіля з боку водія. На прохання поліцейського пред`явити документи, водій запитав про причину зупинки. Коли поліцейський представився (18:01) на бодікамеру зафіксовано водія, який перебував в автомобілі з пристебнутим ременем безпеки. Водій неодноразово пояснював, що був пристебнутий ременем безпеки. Однак відмовився пред`являти документи, бо не було причини безпеки. В подальшому підійшов працівник ТЦК і повідомив, що він бачив, що водій був не пристебнутий паском безпеки.

З відеозапису вбачається (файл export 6rf9s), (18:07) водій пояснив іншому інспектору, що він під`їхав на блок пост і зупинився на знак стоп, пред`явив працівнику ТЦК документи і в цей час підійшов поліцейський і запитав про ремінь безпеки. Водій неодноразово пояснював, що він не здійснював рух, а стояв на знак стоп і не здійснював рух без паска безпеки. Поліцейський пред`явив водію відеозапис з відеореєстратора, яке показав водію, однак останній заперечував факт того, що він був не пристебнутий.

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема передбачені ч.5 ст. 121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 24.8 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Верховний Суд також звернув увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

При цьому, згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідачем в порушення вимог ст. 72 КАС України не надано жодних письмових доказів у підтвердження правомірності прийняття оскаржуваної постанови та факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами (Постанова Верховного Суду у справі № 686/11314/17).

Дослідженні в судовому засіданні відеозаписи з нагрудної бодікамери поліцейського та з відеореєстратора службового автомобіля не підтверджують факту порушення позивачем п.2.3. в ПДР, оскільки не вбачається, що позивач під час керування транспортним засобом не був пристебнутий ременем безпеки.

Так, з відеозапису відеореєстратора вбачається, як до мобільного поста наблизився автомобіль та зупинився на знак Стоп, однак розпізнати державний номерний знак автомобіля не можливо. Крім того, не вбачається, що водій вказаного автомобіля не користувався ременем безпеки.

З відеозапису на бодікамеру поліцейського, який підійшов до автомобіля, яким керував позивач, також не вбачається вищезазначеного порушення, оскільки на відео відображено лише кришу транспортного засобу і частково бокове вікно з боку водія, однак встановити чи водій був пристебнутий ременем безпеки неможливо.

З наступного відеозапису з нагрудної бодікамери вбачається, що водій траснпортного засобу сидить за кермом будучи пристебнутим ременем безпеки.

Суд критично відноситься до письмових пояснень працівника ТЦК ОСОБА_4 від 03.07.2025р., який заступив на чергування на мобільний блокпост та перевіряв документи в позивача, оскільки дані пояснення суперечать наявному в матеріалах справи відезапису.

Так, в поясненнях ОСОБА_4 стверджує, що бачив, як водій (позивач) керував транспортним засобом та не був пристебнутий ременем безпеки, однак на відеозаписі зафіксовано як вищевказаний працівник ТЦК підходить до автомобіля який вже зупинився на знак стоп, і лише згодом після пред`явлення поліцейським вимоги щодо порушення користування ременем безпеки підтвердив, що дійсно водій був не пристебнутий.

Крім того, суд позбавлений можливості встановити, коли саме були відібрані письмові пояснення в працівника ТЦК ОСОБА_4 , оскільки відеозапис, наявний в матеріалах справи вказаного не містить, а тому виникає обгрунтований сумнів в тому, що дані пояснення були відібрані під час розгляду справи поліцейським, а не після завершення такого.

Одночасно звертається увага, що відповідно до змісту спірної постанови час вчинення правопорушенняч зазначено 18:10:15, а з переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що в цей час водій був пристебнуитй ременем безпеки.

Разом з цим, відсутність посилання в спірній постанові на технічний засіб за допомогою якого здійснено відеофіксацію правопорушення свідчить про недоліки спірної постанови, які самі по свобі не свідчать про недопустимість доказів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 23.10.2018 по справі №743/1128/17, від 15.11.2018 по справі №524/5536/17, від 23.10.2019 по справі № 357/10134/17 та інших.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставиниа також те, що обов`язку доказування правомірності прийнятого рішення відповідачем не виконано, правомірність прийнятого рішення не доведено, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

За таких обставин, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 484,48 грн. судового збору, сплаченого за подання адміністративного позову (із розрахунку 605,60 х 0,8 сума судового збору для оплати за поданий адміністративний позов в електронній формі).

Керуючись ст.ст.5, 20, 72, 77, 79, 139, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5133979 від 03.07.2025р. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області (, адреса: вул. Головна, 24, м. Чернівці) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в розмірі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області (, адреса: вул. Головна, 24, м. Чернівці).

Повне рішення складено 05.08.2025р.

Суддя: Л. Л. ГУРАЛЬ