Справа № 160/13850/25
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 рокуСправа №160/13850/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "С-ЕНЕРДЖИ 1868" про стягнення 143305,64 грн., -

УСТАНОВИВ:

13.05.2025р. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "С-ЕНЕРДЖИ 1868" та, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 23.05.2025р., просить:

- стягнути податковий борг з відповідача до бюджету у розмірі 143305,64 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач перебуває на обліку як платник податків в ГУ ДПС у Дніпропетровській області та має незаявлений до суду податковий борг у загальному розмірі 143305,64 грн., а саме: 1) по орендній платі з юридичних осіб, який виник в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 140867,54, а саме, згідно: податкових декларацій з плати за землю (податкових розрахунків земельного податку) №7060328 від 02.02.2022р. в сумі 36972,86 грн., №5263054 від 14.02.2023р. в сумі 50568,79 грн., №9477489 від 10.02.2024р. в сумі 53147,80; пені, яка нарахована на податкову декларацію з плати за землю (податковий розрахунок земельного податку) №7060328 від 02.02.2022р. у сумі 178,09 грн.; 2) по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, який виник в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 2438,10 грн. згідно Додатків 2 розрахунку у частині об`єктів нежитлової нерухомості до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки №5263124 від 14.02.2023р., на суму 904,50 грн., № від 10.02.2024р. на суму 1278,00 грн., № від 20.03.2024р. на суму 255,60 грн. У зв`язку з несплатою відповідачем у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу з урахуванням вимог ст. 56, 57 ПК України. Також позивач зазначає, що контролюючим органом відповідно до ст.59 Податкового кодексу України було сформовано податкову вимогу від 07.04.2023р. №0-0436, яка була направлена на адресу відповідача засобами поштового зв`язку. Також, щодо строків звернення до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що строк позовної давності в період карантину, визначений п.102.4 ст. 102 ПК України ,було зупинено з 18.03.2020 до 24.02.2022 на підставі п 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України. Також, строк позовної давності в період дії правового режиму воєнного стану введенного в Україні, було зупинено з 24.02.2022 до 01.08.2023 на підставі п.102.9 ст.102 ПК України (в редакціях кодексу чинних з 17.03.2022 по 26.07.2023) та на підставі п.п.69.9 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України до 01.08.2023. Зупинення перебігу позовної давності означає, що в період існування вказаних обставин позовна давність не обчислюється, від дня припинення цих обставин перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення. За викладеного, позивач зазначає, що він, як контролюючий орган, набув права звернутися до суду з адміністративним позовом про стягнення суми податкового боргу з платника податків відповідача у загальному розмірі 143305,64 грн. у відповідності до вимог ст.ст. 19, 20, 95 Податкового кодексу України (а.с. 49-52).

Ухвалою суду від 28.05.2025р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано відповідача надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України; надати суду докази сплати спірного податкового боргу або докази правомірності його не сплати у встановленому законодавством порядку, з урахуванням вимог ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.58).

Відповідач, у строки встановлені ухвалою суду від 28.05.2025р., відзиву на позов суду не надав, як і не надав доказів сплати суми податкового боргу або доказів правомірності його не сплати у встановленому законодавством порядку.

Зазначена ухвала суду була направлена та отримана відповідачем у його електронному кабінеті 30.05.2025р., що є належним повідомленням відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи, згідно до вимог ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується довідкою про доставку електронних листів, наявних у справі (а.с.61).

У відповідності до положень ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку із перебуванням судді Конєвої С.О. з 14.07.2025р. по 31.07.2025р. включно у щорічній відпустці, рішення у даній адміністративній справі приймається 01.08.2025р.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при розгляді справи за відсутності учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, проаналізувавши норми чинного законодавства України, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю, виходячи з наступного.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб`єктом владних повноважень - є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Частиною 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Тобто, позивач - контролюючий орган є суб`єктом владних повноважень, який у спірних правовідносинах реалізує надані йому владні управлінські функції та має право звертатися до суду з відповідними позовними вимогами щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "С-ЕНЕРДЖИ 1868" з 21.08.2025р. зареєстроване як юридична особа та знаходиться за адресою: 49038, м. Дніпро, вул. Ольги Княгині, буд. 18А, кімн. 10, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (а.с.8-9,36-38).

Згідно наданих розрахунку виникнення податкового боргу, штрафних санкцій та пені по відповідачу станом на 25.03.2025р., довідки-розрахунку пені, що нарахована та обліковується в ІКП відповідача та витягів з інтегрованої картки платника податків, відповідач має податковий борг у загальному розмірі 143305,64 грн. (а.с. 11,12-19,53-54).

Відповідачем були подані до контролюючого органу податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2022 рік №7060328 на загальну суму 43972,86 грн. (податковий борг становить 36972,86 грн.) із розбивкою помісячної сплати з січня по грудень, податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2023 рік №5263054 на загальну суму 50568,79 грн. із розбивкою помісячної сплати з січня по грудень та органу податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2024 рік №9477489 на загальну суму 53147,80 грн. із розбивкою помісячної сплати з січня по грудень (а.с.20-21,22-23,24-25,53-54).

Згідно наданого розрахунку виникнення податкового боргу, штрафних санкцій та пені по відповідачу, останній має податковий борг з орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 140867,54 грн., зокрема по податковим деклараціям 140689,45 грн. (а.с.53-54).

Пунктом 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України встановлено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Таким чином з урахуванням вказаної норми відповідач повинен був сплатити суму грошового зобов`язання, а саме:

- за податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2022 рік: за лютий 2022 року - у строк - 30.03.2022р., податковий борг виник - 31.03.2022р.; за березень 2022 року - у строк - 03.05.2022р., податковий борг виник - 04.05.2022р.; за квітень 2022 року - у строк - 30.05.2022р., податковий борг виник - 31.05.2022р.; за травень 2022 року - у строк - 30.06.2022р., податковий борг виник - 01.07.2022р.; за червень 2022 року - у строк - 01.08.2022р., податковий борг виник - 02.08.2022р.; за липень 2022 року - у строк - 30.08.2022р., податковий борг виник - 31.08.2022р.; за серпень 2022 року - у строк - 30.09.2022р., податковий борг виник - 03.10.2022р. (з урахуванням вихідних днів); за вересень 2022 року - у строк - 31.10.2022р., податковий борг виник - 01.11.2022р.; за жовтень 2022 року - у строк - 30.11.2022р., податковий борг виник - 01.12.2022р.; за листопад 2022 року - у строк - 30.12.2022р., податковий борг виник - 02.01.2023р. (з урахуванням вихідних днів); за грудень 2022 року - у строк - 30.01.2023р., податковий борг виник 31.01.2023р.;

- за податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2023 рік: за січень 2023 року - у строк - 02.03.2023, податковий борг виник 03.03.2023р., за лютий 2023 року - у строк - 30.03.2023р., податковий борг виник - 31.03.2023р.; за березень 2023 року - у строк - 01.05.2023р., податковий борг виник - 02.05.2023р.; за квітень 2023 року - у строк - 30.05.2023р., податковий борг виник - 31.05.2023р.; за травень 2023 року - у строк - 30.06.2023р., податковий борг виник - 03.07.2023р. (з урахуванням вихідних днів); за червень 2023 року - у строк - 31.07.2023р., податковий борг виник - 01.08.2023р.; за липень 2023 року - у строк - 30.08.2023р., податковий борг виник - 31.08.2023р.; за серпень 2023 року - у строк - 02.10.2023р., податковий борг виник - 03.10.2023р.; за вересень 2023 року - у строк - 30.10.2023р., податковий борг виник - 31.10.2023р.; за жовтень 2023 року - у строк - 30.11.2023р., податковий борг виник - 01.12.2023р.; за листопад 2023 року - у строк - 02.01.2024р., податковий борг виник - 03.01.2024р.; за грудень 2023 року - у строк - 30.01.2024р., податковий борг виник 31.01.2024р.;

- за податковою декларацією з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2024 рік: за січень 2024 року - у строк - 01.03.2024, податковий борг виник 04.03.2024р. (з урахуванням вихідних днів), за лютий 2024 року - у строк - 01.04.2024р., податковий борг виник - 02.04.2024р.; за березень 2024 року - у строк - 30.04.2024р., податковий борг виник - 01.05.2024р.; за квітень 2024 року - у строк - 30.05.2024р., податковий борг виник - 31.05.2024р.; за травень 2024 року - у строк - 01.07.2024р., податковий борг виник - 02.07.2024р.; за червень 2024 року - у строк - 30.07.2024р., податковий борг виник - 31.07.2024р.; за липень 2024 року - у строк - 30.08.2024р., податковий борг виник - 02.09.2024р. (з урахуванням вихідних днів); за серпень 2024 року - у строк - 30.09.2024р., податковий борг виник - 01.10.2024р.; за вересень 2024 року - у строк - 30.10.2024р., податковий борг виник - 31.10.2024р.; за жовтень 2024 року - у строк - 02.12.2024р., податковий борг виник - 03.12.2024р.; за листопад 2024 року - у строк - 30.12.2024р., податковий борг виник - 31.12.2024р.; за грудень 2024 року - у строк - 30.01.2025р., податковий борг виник 31.01.2025р.

Окрім того, за приписами п.п.129.1.3 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України визначено, що при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Абзацом 3 п.129.4 ст.129 Податкового кодексу України передбачено, що на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Так, згідно наявного в матеріалах справи довідки-розрахунку пені, що нарахована та обліковується в ІКП вбачається, що контролюючим органом було нараховано пеню у загальному розмірі 178,09 грн. на податковий розрахунок земельного податку №7060328 від 02.02.2022р. (а.с.11).

Також, згідно наданого розрахунку виникнення податкового боргу, штрафних санкцій та пені по відповідачу, останній має податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на загальну суму 2438,10 грн. (а.с.53-54).

Підпунктом 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 Податкового кодексу України встановлено, що податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується, зокрема, юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Вказаний податковий борг виник внаслідок несплати у встановлені строки суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом, а саме:

- згідно Додатку 2 розрахунку у частині об`єктів нежитлової нерухомості до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № 5263124 від 14.02.2023р. на 2023 рік на загальну суму 904,50 грн.: за ІІ квартал 2023р. у строк 31.07.2023р. податковий борг виник 01.08.2023р.; за ІІІ квартал 2023р. у строк 30.10.2023р. податковий борг виник 31.10.2023р.; за ІV квартал 2023р. у строк 29.01.2024р. податковий борг виник 30.01.2024р.;

- згідно Додатку 2 розрахунку у частині об`єктів нежитлової нерухомості до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 10.02.2024р. на 2024 рік на загальну суму 1278,00 грн.: за І квартал 2024р. у строк 29.04.2024р. податковий борг виник 30.04.2024р.; за ІІ квартал 2024р. у строк 29.07.2024р. податковий борг виник 30.07.2024р.; за ІІІ квартал 2024р. у строк 29.10.2024р. податковий борг виник 30.10.2024р.; за ІV квартал 2024р. у строк 29.01.2025р. податковий борг виник 30.01.2025р.;

- згідно Додатку 2 розрахунку у частині об`єктів нежитлової нерухомості до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 20.03.2024р. на 2024 рік (уточнена) на загальну суму 255,60 грн.: за І квартал 2024р. у строк 29.04.2024р. податковий борг виник 30.04.2024р.; за ІІ квартал 2024р. у строк 29.07.2024р. податковий борг виник 30.07.2024р.; за ІІІ квартал 2024р. у строк 29.10.2024р. податковий борг виник 30.10.2024р.; за ІV квартал 2024р. у строк 29.01.2025р. податковий борг виник 30.01.2025р., що підтверджується копіями відповідних податкових декларацій та Додатків 2 розрахунку у частині об`єктів нежитлової нерухомості до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, наявними в матеріалах справи (а.с.26-34).

У зв`язку з несплатою відповідачем у встановлені строки узгоджених податкових зобов`язань, контролюючим органом були вжиті заходи щодо примусового стягнення податкового боргу та на виконання вимог ст.59 Податкового кодексу України була сформована податкова вимога форми «Ю» №0-0436 від 07.04.2023р. на загальну суму податкового боргу платника податку станом на 06.04.2023р. у розмірі 52401,00 грн., яка була направлена на адресу відповідача засобами поштового зв`язку та повернута за зворотньою адресою, що підтверджується копіями відповідної вимоги та поштового конвета, наявними у справі (а.с.4,5-7).

Відповідно до вимог п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України (далі ПК України) у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до положень підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 31.1 статті 31 ПК України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків визначається календарною датою.

Згідно статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Як передбачено пунктом 54.5. статті 54 Податкового кодексу України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За ст. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 95.1-95.4 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, які обслуговують такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Відповідно до абзацу «е» пункту 176.1 статті 176 ПК України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 143305,64 грн., що виник на підставі наведених вище податкових декларацій та Додатків 2 розрахунку у частині об`єктів нежитлової нерухомості до податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з урахуванням того, що відповідачем не надано доказів погашення такого податкового боргу, який вважається узгодженим, позовні вимоги про стягнення зазначеного податкового боргу у вказаному розмірі підлягають задоволенню.

Відповідна правова позиція також узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у його постанові від 19.05.2020р. у справі №809/12/17, яка є обов`язковою для застосування судом першої інстанції згідно до вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, у спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.

У той час, слід відмітити, що межах розгляду даної справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, що визначені (нараховані) платнику податковим повідомленням рішенням. Правомірність та правильність такого нарахування має здійснюватися судом також у провадженні саме за позовом платника податків про оскарження дій контролюючого органу з нарахування грошового зобов`язання, або у межах справи про стягнення податкового боргу, де заявлено зустрічний позов.

Вказана позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 15.06.2023 у справі №160/13436/22.

У відповідності до вимог ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, при цьому, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач у встановлені строки відзиву на позов не подав, як і не надав жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про сплату податкового боргу в сумі 143305,64 грн. у встановлені законодавством строки.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивачем щодо стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 143305,64 грн., а тому дані позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд не находить підстав для їх розподілу, оскільки, по-перше, відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз; по-друге, позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову згідно п.27 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "С-ЕНЕРДЖИ 1868" про стягнення 143305,64 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з розрахункових рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "С-ЕНЕРДЖИ 1868" (49038, м. Дніпро, вул. Ольги Княгині, буд. 18А, кімн. 10; ) до бюджету податковий борг у розмірі 143305,64 грн. (сто сорок три тисячі триста п`ять грн. 64 коп.).

Розподіл судових витрат не здійснюється згідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва