Справа № 160/20282/25
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кучугурної Н.В.
секретаря судового засідання Кропової К.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Точілін Геннадій Федорович, до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,
Обставини справи: 11.07.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Точілін Геннадій Федорович, до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій позивач просить суд:
визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.04.2025, винесену державним виконавцем Міхіною Ольгою Іванівною, про закінчення виконавчого провадження № 74781017;
зобов`язати відповідача відновити виконавче провадження №74781017.
Ухвалою суду від 16.07.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі; встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву (у разі наявності заперечень).
Ухвалою суду від 16.07.2025 витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №74781017.
Витребувані судом документи були надані відповідачем разом з відзивом на позовну заяву.
Ухвалою суду від 16.07.2025 розгляд справи був призначений на 04.08.2025 на 13:00 год.
У судове засідання, призначене на 04.08.2025, учасники справи не прибули, причин неявки суду не повідомили. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Розглянувши справу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
Рішення суду у справі №160/19896/23 набрало законної сили, а на його виконання були видані виконавчі листи.

18.04.2024 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхіною О.І. було відкрито виконавче провадження №674781017 з примусового виконання виконавчого листа №160/19896/23, виданого 21.02.2024 про зобов`язання Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 20.01.2023 року в порядку, визначеному чинним законодавством України, з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі.

Листом від 27.01.2025 №03-07/05/28 Слобожанська селищна рада Дніпровського району Дніпропетровської області повідомила відділ примусового виконання рішень і ОСОБА_1 про таке. Слобожанською селищною радою повторно розглянуто вимогу державного виконавця в рамках виконавчого провадження №74781017 від 18.04.2024 про надання пояснень щодо ненадання стягувачу, ОСОБА_1 , повної інформації, а саме, даних про об`єкти та засоби торгівлі (пересувної, сезонної тощо) на території громади станом на 19.01.2023, з приводу чого повідомлено, що станом на 19.01.2023 дані про об`єкти та засоби торгівлі (пересувної, сезонної тощо) на території Слобожанської селищної ради не створені. Також у листі зазначено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у даній справі було зобов`язано Слобожанську селищну раду повторно розглянути запит позивача на інформацію в порядку, визначеному чинним законодавством України з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі. Станом на дату написання цього листа Слобожанською селищною радою вживаються заходи щодо створення запитуваної інформації. Проте, запитувач у своєму листі обмежив розпорядника інформації часовими рамками «Цікавлять дані, які є в наявності станом на……». Проте, створити запитувану інформацію в минулому не є можливим.

29.04.2025 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Міхіною О.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №74781017, на підставі п.9 ч.1 ст.39 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». У постанові вказано, що вимоги виконавчого документа виконані у повному обсязі, відповідно до відповіді Слобожанської селищної ради від 27.01.2025.

Позивач не погоджується із постановою про закінчення виконавчого провадження, вважає її протиправною, тому і звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної постанови) встановлено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. При цьому п. 1 ч. 2 ст. 18 цього Закону визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 18 вказаного Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Суд установив, що виконавчим документом зобов`язано Слобожанську селищну раду Дніпровського району Дніпропетровської області повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 20.01.2023 року в порядку, визначеному чинним законодавством України, з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі.

Боржником запит був розглянутий, про що свідчить лист Слобожанської селищної ради від 27.01.2025 №03-07/05/82.

Суд зазначає, що розгляд запиту боржником є належним виконанням вимог виконавчого документу.

Виконавчим документом не було зобов`язано боржника створювати запитувану публічну інформацію.

Суд зазначає, що державний виконавець не може вимагати у боржника виконати ті вимоги виконавчого документу, які прямо у ньому не зазначені.

Таким чином, державним виконавцем правомірно була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовна заява у цій справі є такою, що задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 90, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови.

Згідно з ч.6 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до ч.1 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

З огляду на положення ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (пр. Дмитра Яворницького, буд.21а, м. Дніпро, 49619, ).

Рішення складено і підписано 04.08.2025.

Суддя Н.В. Кучугурна