Справа № 200/3037/25
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року Справа№200/3037/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2023 року по справі № 200/575/23 (набрало законної сили 02.05.2023 року) було вирішено, зокрема зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до його пільгового стажу згідно ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання у Донецькому політехнічному інституті на денній формі навчання з 01.09.1992 по 31.07.1997 та періоди роботи з 02.10.1998 по 05.10.1998, з 06.09.1999 по 08.09.1999, з 18.12.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.10.2014, з 02.11.2017 по 15.11.2017, з 30.09.2019 по 04.10.2019, з 08.08.2022 по 21.08.2022. Позивач зауважив, що рішення суду не містило зобов`язань повторно розглядати його попередню заяву, однак зарахованого стажу за ч.3 ст.114 Закону №1058 не вистачило для призначення пенсії. В свою чергу, 20.02.2025 року, коли позивачу виповнилось 50 років, він подав заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, за якою йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах, але при розрахунку розміру пенсії за віком не застосовано статтю 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Позивач зазначив, що на його звернення стосовно розшифрування періодів, які йому зараховано/не зараховано, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач) надало відповідь, з якої вбачається, що до стажу роботи, який враховується відповідно до статті 8 Закону України від 02.08.2008 № 345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон № 345), враховано стаж з класифікацією «Навчання за фахом» та «Ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р-1, п-р. 1, п. а-в». До стажу роботи, що дає право на розрахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону № 345 не враховано: періоди роботи з класифікацією «Ст. 14, пост. 202, підземні, інші», які зараховано на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2023 по справі 200/575/23, оскільки судовим рішенням не покладено зобов`язання щодо застосування норм статті 8 Закону № 345; періоди роботи за Списком № 1, оскільки відповідно до записів 19-23 трудової книжки НОМЕР_1 від 06.07.1994 та згідно уточнюючої довідки за цей період від 13.02.2025 № 01/21, яка видана ДВГС Десятим воєнізованим гірничорятувальним загоном, позивач працював на посаді помічника командира загону, яка не передбачена Постановою № 202. Позивач закцентував свою увагу на тому, що відповідачем нараховано 13 років 9 місяців 2 дні відповідно до статті 8 Закону України від 02.08.2008 № 345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці». Позивач вважає посилання відповідача на те, що судовим рішенням не зобов`язано зарахувати стаж відповідно до статті 8 Закону 345, необґрунтованим, оскільки судом вирішуються лише порушені права, стаття 8 Закону № 345 вирішує питання, що стосується розміру пенсії, натомість пенсія йому ще не була призначена, розмір був невідомий, тому неможливий розгляд будь-яких вимог про правовідносини, які ще не настали. Позивач вважає, що при розрахунку розміру пенсії за віком відповідачем протиправно не враховані всі періоди, що відносяться до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача при розгляді його заяви від 20.02.2025 року, що полягає у незастосуванні ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне, що позивач 20.02.2025 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV. Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961 звернення позивача було опрацьовано за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області. Відповідач зазначив, що у відповідності до наданих документів до стажу роботи позивача за Списком № 1 враховано: - робота за Списком №1 - 07 років 05 місяців 21 день, а саме: з 01.11.2014 по 26.01.2015, з 18.03.2015 по 01.11.2014, з 16.11.2014 по 29.09.2019, з 05.10.2019 по 30.06.2022; робота на підземних професіях на посадах по постанові №202 - 08 років 09 місяців 19 днів, а саме: з 02.09.1997 по 01.10.1998, з 06.10.1998 по 30.03.1999, з 31.03.1999 по 15.04.1999, з 16.04.1999, по 29.08.1999, з 09.09.1999, по 15.12.2003, з 01.07.2022 по 07.08.2022, з 22.08.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 02.04.2024, з 03.04.2024 по 31.01.2025. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2023 у справі № 200/575/23 до стажу роботи позивача за Списком № 1 зараховано: - навчання за фахом - 04 роки 11 місяців 00 днів за період з 01.09.1992 по 31.07.1997; робота на підземних професіях на посадах по постанові №202 - 10 років 11 місяців 24 дні, а саме: з 02.10.1998 по 05.10.1998, з 06.09.1999 по 08.09.1999, з 18.12.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.10.2014, з 02.11.2017 по 15.11.2017, з 30.09.2019 по 04.10.2019, з 08.08.2022 по 21.08.2022. В свою чергу, вищезазначене рішення Донецького окружного адміністративного суду не містить вимог щодо врахування зазначених періодів для розрахунку пенсії відповідно до ст.8 Закону України від 02.09.2008 №345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон №345) та абзацу 3 пункту 1 статті 28 Закону №1058. Страховий стаж роботи позивача склав 57 років 11 місяців 22 дні; пільговий стаж роботи за Списком № 1 склав 32 роки 02 місяці 04 дні. З огляду на вищевикладене, Головним управлінням прийнято рішення № 50 від 28.02.2025 про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з 21.02.2025. Відповідач закцентував свою увагу на тому, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2023 у справі № 200/575/23 на органи Пенсійного фонду України не покладено обов`язок щодо застосування норм статті 8 Закону № 345. З огляду на вищевикладене, норми статті 8 Закону №345 при призначенні пенсії позивачу не застосовано. Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дії щодо неправильного розрахунку коефіцієнту заробітної плати без урахування заробітної плати за період з 01.01.2024 по 31.01.2025 роки та зобов`язання здійснити позивачу розрахунок коефіцієнту заробітної плати для обчислення пенсії із врахуванням заробітної плати за період з 01.01.2024 року по 31.01.2025 рік, відповідач зазначив, що Головним управлінням було переглянуто розмір пенсії відповідно до ст.40 Закону №1058 та проведено відповідний перерахунок з дати призначення пенсії 21.02.2025, а саме - враховано до розрахунку заробітної плати період з 01.01.2024 по 31.01.2025 з обчисленням відповідного коефіцієнту. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.05.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, про що свідчить наявність реєстрації кабінету електронного суду у позивача та у відповідача із відповідною відміткою в графі «доставлено» та графі «дата встановлення статусу» зазначено, що ухвалу про відкриття провадження по справі вони отримали 05.05.2025.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як раніше було встановлено судом та зазначено у рішенні Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/575/23 від 31.03.2023 року, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 звернувся через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України до управління 30.11.2022 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До заяви надано довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 05.09.2022 №16/786/1, видану ДП Шахта нова, від 05.09.2022 №16/786-2, видану ДП Штахта нова, від 05.09.2022 №16/786-3, видану ДП Шахта Нова, від 04.08.2022 №6/452, видану ДП Торецьквугілля, від 23.09.2022 №6/685, видану ДП Торецьквугілля, від 30.11.2022 №01/166.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області, за принципом екстериторіальності, прийнято рішення від 50 від 04.01.2023 про відмову ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

До стажу не зараховано період навчання з 01.09.1992 по 26.06.1997, оскільки період навчання перетинається з періодами роботи. Для врахування до страхового стажу навчання потрібна уточнююча довідка.

Пільговий стаж роботи становить: по Списку №1 - 07 років 05 місяців 20 днів; роботи підземні, професії за постановою №202 (25) 06 років 09 місяців 28 днів, що не дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Дипломом серії НОМЕР_3 від 26.06.1997 ОСОБА_1 закінчив Донецький державний технічний університет і здобув кваліфікацію за спеціальністю гірничий інженер.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 :

- у період з 06.07.1994 по 06.08.1994 позивач працював на шахті «Торецька» ВО «Дзержинсьвугілля» на посаді підземного гірника 2 розряду (запис 1-2);

- з 22.07.1996 по 31.08.1996 позивач працював на посаді гірничого майстра на час проходження виробничої практики (запис 3-4);

- з 01.09.1992 по 31.07.1997 позивач навчався у Донецькому державному технічному університеті на денній формі навчання (запис 5-7);

- з 02.09.1997 по 29.08.1999 позивач працював на шахті «Торецька» ВО «Дзержинсьвугілля» на посаді гірничого підземного майстра з повним робочим днем у шахті (запис 8-9);

- 06.09.1999 ОСОБА_1 працював на шахті «Нова» ВО «Дзержинськвугілля» на посаді гірника підземного (запис 10);

- 09.10.1999 позивача переведено на посаду підземного гірничого майстра (запис 11);

- 27.09.2001 позивача переведено на посаду заступника начальника дільниці (запис 12);

- з 29.04.2002 по 15.12.2003 позивач працював на посаді начальника дільниці ВР (запис 13-15);

- з 18.12.2003 по 31.10.2014 ОСОБА_1 працював у Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні на посаді командира взводу (запис 16-18);

- з 01.11.2014 по 26.01.2015 позивач працював у Десятому воєнізованому гірничорятувальному загоні на посаді помічника командира загону ППС (запис 19-20);

- з 18.03.2015 по 01.07.2022 позивач працював у Десятому воєнізованому гірничорятувальному загоні на посаді помічника командира загону виробничо-профілактичній службі (запис 21-22).

Відповідно до довідки ДП «Шахта «Нова» від 05.09.2022 №16/784 підтверджено перейменування та ліквідації ДП «Шахта «Нова».

Довідками ДП «Шахта «Нова» від 05.09.2022 №16/784-1, №16/784-2, №16/784-3 підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 06.07.1994 по 08.07.1994 та з 09.07.1994 по 06.08.1994 працював на посаді підземного гірника, з 22.07.1996 по 31.08.1996 позивач працював на посаді гірничого майстра підземного; з 06.09.1999 по 08.09.1999 на посаді учня; з 09.09.1999 по 08.10.1999 на посаді гірника підземного; з 09.09.1999 по 26.09.2001 на посаді майстра; з 27.09.2001 по 28.07.2002 на посаді заступника начальника підземної дільниці; 29.04.2002 по 15.12.2003 на посаді начальника підземної дільниці.

Згідно з довідкою Десятого воєнізованого гірничорятувального загону від 30.11.2022 №01/166 підтверджено, що у період з 01.11.2014 по 26.01.2015 та з 18.03.2015 по 30.06.2022 позивач працював на посаді помічника командира загону, зазначена посада передбачена постановою КМУ від 24.06.2016 №461 (Список 1, підрозділ 1).

Відповідно до витягу з КП РС-право вбачається, що до пільгового стажу позивача зараховано наступні періоди:

за постановою №202 - з 06.07.1994 по 08.07.1994, з 09.07.1994 по 06.08.1994, з 22.07.1996 по 31.08.1996, з 02.09.1997 по 01.10.1998, з 06.10.1998 по 30.03.1999, з 31.03.1999 по 15.04.1999, з 16.04.1999 по 29.08.1999; з 09.09.1999 по 15.12.2003; з 01.07.2022 по 07.08.2022, з 22.08.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 30.11.2022;

за Списком №1 з 01.11.2014 по 26.01.2015; з 18.03.2015 по 01.11.2017, з 16.11.2017 по 29.09.2019, з 05.10.2019 по 30.06.2022.

Згідно з довідкою 2/72 Першого воєнізованого гірничорятувального загону загін «Ордену Жовтневої революції 1-й воєнізований гірничорятувальний загін» перейменовано на «Перший воєнізований гірничорятувальний загін» Міністерства вугільної промисловості України.

Довідкою ВП «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля» від 23.09.2022 №6/685 підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 02.09.1997 по 29.08.1999 працював на посаді підземного гірничого майстра, зазначена посада передбачена постановою КМУ № 162 від 11.03.1994 (Список 1, розділ 1, підрозділ 10101006). В зазначений період позивачу надавалася безоплатна відпустка з 02.10.1998 по 05.10.1998.

Відповідно до наказу Десятого воєнізованого гірничорятувального загону від 12.04.2019 №107 затверджено результати атестації робочих місць за умовами праці.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/575/23 від 31.03.2023 року було вирішено: адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про скасування рішення та зобов`язання вчити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 04.01.2023 №50 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 згідно ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання у Донецькому політехнічному інституті на денний формі навчання з 01.09.1992 по 31.07.1997 та періоди роботи з 02.10.1998 по 05.10.1998, з 06.09.1999 по 08.09.1999, з 18.12.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.10.2014, з 02.11.2017 по 15.11.2017, з 30.09.2019 по 04.10.2019, з 08.08.2022 по 21.08.2022.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

У відповідності до довідки про набрання законної сили рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/575/23 від 31 березня 2023 року набрало законної сили 02.05.2023 року.

Обставини встановлені судом під час розгляду даної справи №200/3037/25.

Судом було встановлено, що також не заперечується сторонами по справі та підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви від 20.02.2025 року, позивач звернувся засобами веб-порталу ПФУ із заявою про призначення йому пенсії.

Як зазначив відповідач у своєму відзиві на позовну заяву: - «Позивач ОСОБА_1 20.02.2025 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058). Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961 звернення Позивача було опрацьовано за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області з огляду на наступне.».

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було розглянуто заяву позивача від 20.02.2025 року за принципом екстериторіальності та призначено пенсію у відповідності до приписів п.1 ч.2 ст.114 Закону України №1058-ІV з 21.02.2025 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи заявами по суті справи (позовна заява та відзив) та копією перерахунку пенсії дата-час розрахунку 22.05.2025.

З наявної копії перерахунку пенсії від 22.05.2025 року, загальний страховий стаж позивача склав 59 років 01 місяць 23 дні; робота за Списком №1 30 років 01 місяць 03 дні; додаткові роки за Списком №1 27 років, розмір пенсії за віком визначений наступним чином: (ст.27) (34185,47 * 0,59083) 20197,80 грн.; доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1. абз.2) (за 24 роки) 566,64 грн.; загальний розмір пенсії 20764,44 грн.

Позивач не погоджуючись із відсутністю під час розрахунку розміру його пенсії застосування положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» звернувся із відповідною заявою до відповідача засобами вебпорталу ПФУ від 21.03.2025 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було надано відповідь від 24.04.2025 року наступного змісту: - «[…]. Щодо порушених питань у Вашому зверненні від 21.03.2025 повідомляємо наступне. Заява про призначення пенсії від 20.02.2025 № 1089 розглянута за принципом екстериторіальності спеціалістами Головних управлінь Пенсійного фонду України в Донецькій та у Львівській областях. Класифікація стажу: «Навчання за фахом» - час навчання у професійно-технічному навчальному закладі, шо зараховується в стаж роботи за спеціальністю, шо дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців; «Ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р-1, п-р. 1, п. а-в» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» (далі - Постанова № 202); «Ст. 14, пост. 202, підземні, інші» - роботи підземні відповідно до Постанови № 202, які зараховано на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2023 по справі 200/575/23; «Список № 1» - роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України. До стажу роботи, який враховується відповідно до статті 8 Закону України від 02.08.2008 № 345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон № 345), враховано стаж з класифікацією «Навчання за фахом» та «Ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р-1, п-р. 1, п. а-в». До стажу роботи, що дає право на розрахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону № 345 не враховано: періоди роботи з класифікацією «Ст. 14, пост. 202, підземні, інші», які зараховано на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2023 по справі 200/575/23, оскільки судовим рішенням не покладено зобов`язання щодо застосування норм статті 8 Закону № 345; періоди роботи за Списком № 1, оскільки відповідно до записів 19-23 трудової книжки НОМЕР_1 від 06.07.1994 та згідно уточнюючої довідки за цей період від 13.02.2025 № 01/21, яка видана ДВГС Десятим воєнізованим гірничорятувальним загоном, Ви працювали на посаді помічника командира загону, яка не передбачена Постановою № 202.».

У своєму відзиві відповідач також зазначає: - «[…]. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2023 у справі № 200/575/23 до стажу роботи Позивача за Списком № 1 зараховано: - навчання за фахом - 04 роки 11 місяців 00 днів за період з 01.09.1992 по 31.07.1997; - робота на підземних професіях на посадах по постанові №202 - 10 років 11 місяців 24 дні, а саме: з 02.10.1998 по 05.10.1998, з 06.09.1999 по 08.09.1999, з 18.12.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.10.2014, з 02.11.2017 по 15.11.2017, з 30.09.2019 по 04.10.2019, з 08.08.2022 по 21.08.2022. Вищезазначене рішення Донецького окружного адміністративного суду не містить вимог щодо врахування зазначених періодів для розрахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону України від 02.09.2008 №345-VІ «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон №345) та абзацу 3 пункту 1 статті 28 Закону №1058. Страховий стаж роботи Позивача склав 57 років 11 місяців 22 дні; пільговий стаж роботи за Списком № 1 склав 32 роки 02 місяці 04 дні. […]. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2023 у справі № 200/575/23 на органи Пенсійного фонду України не покладено обов`язок щодо застосування норм статті 8 Закону № 345. З огляду на вищевикладене, норми статті 8 Закону №345 при призначенні пенсії Позивачу не застосовано. […]. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області переглянуто розмір пенсії відповідно до статті 40 Закону №1058 та проведено відповідний перерахунок з дати призначення пенсії 21.02.2025, а саме - враховано до розрахунку заробітної плати період з 01.01.2024 по 31.01.2025 з обчисленням відповідного коефіцієнту (розрахунок по заробітній платі додається).».

Позивач звертаючись до суду з даним адміністративним позовом зазначає у ньому: - «[…]. Відтак визначені судом періоди відносяться не тільки до Постанови КМУ №202, а і до Списку №1, до якого також віднесені підземні роботи. Згідно Рішення 50 від 16.04.2025 у зв`язку з уточненням даних в ЕПС робота за Списком №1 визначена відповідачем як 30 років 1 місяць 3 дні. Вказане підтверджується Формою РС-право (розрахунок стажу) при призначенні пенсії, в якій міститься рядок «Робота за Списком №1 -30 років 1 місяць 3 дні». Також за інформацією, яка міститься в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування («Індивідуальні відомості про застраховану особу» форма ОК-5), мій пільговий стаж облікований за кодом ЗПЗ013А1 - Працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам. Вказаний стаж на підземних роботах за Списком №1 облікований за період більше ніж 15 років, отже, відповідач мав здійснити розрахунок розміру пенсії у відповідності до статті 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» з моменту мого звернення . Нарахування пенсії у розмірі 80 % заробітної плати за Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є обов`язком відповідача у разі, якщо пенсіонер має 15 років пільгового стажу за Списком №1 на підземних роботах, при цьому не потребує окремого звернення пенсіонера чи якоїсь спеціальної заяви, оскільки цим Законом гарантується саме мінімальний розмір пенсії, що через імперативність цієї норми має застосовуватись автоматично. […]. Щодо неправильного розрахунку коефіцієнту заробітної плати через неврахування заробітної плати за 2024-2025 роки. Як вбачається з розрахунку стажу (Форма РС-право) мій страховий стаж розраховано до 31.01.2025 року. Ознайомившись із документами по моїй пенсійній справі виявилось, що при розрахунку коефіцієнту заробітної плати, моя заробітна плата врахована до 30.11.2023 року, а не до 31.01.2025 року, що підтверджується Розрахунком заробітної плати. Вважаю неврахування моєї зарплати за січень 2024 - січень 2025 року неправомірним, оскільки я працював в цей період, мені нараховувалась заробітна плата, її розмір відображений в Формі ОК-5. Підприємство сплачувало за мене страхові внески. Тому при розрахунку пенсії відповідач мав врахувати коефіцієнти моєї заробітної плати також з 01.01.2024 року по 31.01.2025 року. Отже, протиправні дії відповідача призвели до неправильного обчислення коефіцієнту заробітної плати.».

Позивач, звертаючись до суду з даним адміністративним позовом просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком від 20.02.2025 року щодо ненарахування пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати відповідача нарахувати, та виплатити позивачу пенсію відповідно до ст.8 Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 20.02.2025 року.

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неправильного розрахунку коефіцієнту заробітної плати без урахування заробітної плати за період з 01.01.2024 по 31.01.2025 роки при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком від 20.02.2025 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити позивачу розрахунок коефіцієнту заробітної плати для обчислення пенсії із врахуванням заробітної плати за період з 01.01.2024 по 31.01.2025 роки.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначаються положеннями Закону № 1058-IV.

Відповідно до положень абз. 1 п. 2 розд. ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з приписами абз. 3 п. 2 розд. ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає ст. 114 Закону № 1058-IV.

Судом встановлено, що позивачу первинно було призначено пенсію Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за віком на пільгових умовах за Списком 1 з 21.02.2025 року у відповідності до приписів п.1 ч.2 ст.114 Закону України №1058-ІV.

Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Варто зазначити, що наявними в матеріалах справи доказами, а саме: перерахунком пенсії станом на 22.05.2025 року, відзивом на позовну заяву, підтверджується наявність у позивача пільгового стажу за Списком №1 32 роки 02 місяці 04 дні.

Розрахунок у такій кількості стажу відповідачем не заперечується, про що він й зазначає у своєму відзиві на позовну заяву: - «Відповідно до наданих документів до стажу роботи Позивача за Списком № 1 враховано: - робота за Списком №1 - 07 років 05 місяців 21 день, а саме: з 01.11.2014 по 26.01.2015, з 18.03.2015 по 01.11.2014, з 16.11.2014 по 29.09.2019, з 05.10.2019 по 30.06.2022; - робота на підземних професіях на посадах по постанові №202 - 08 років 09 місяців 19 днів, а саме: з 02.09.1997 по 01.10.1998, з 06.10.1998 по 30.03.1999, з 31.03.1999 по 15.04.1999, з 16.04.1999, по 29.08.1999, з 09.09.1999, по 15.12.2003, з 01.07.2022 по 07.08.2022, з 22.08.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 02.04.2024, з 03.04.2024 по 31.01.2025.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2023 у справі № 200/575/23 до стажу роботи Позивача за Списком № 1 зараховано: - навчання за фахом - 04 роки 11 місяців 00 днів за період з 01.09.1992 по 31.07.1997; - робота на підземних професіях на посадах по постанові №202 - 10 років 11 місяців 24 дні, а саме: з 02.10.1998 по 05.10.1998, з 06.09.1999 по 08.09.1999, з 18.12.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.10.2014, з 02.11.2017 по 15.11.2017, з 30.09.2019 по 04.10.2019, з 08.08.2022 по 21.08.2022.».

Отже вищенаведеним підтверджується, що відповідачем до звернення позивача до суду було зараховано його періоди трудової діяльності за Списком №1 07 років 05 місяців 21 день; робота на підземних професіях на посадах по постанові №202 08 років 09 місяців 19 днів.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду відповідачем було зараховано позивачу до його стажу роботи за Списком №1 04 роки 11 місяців 00 днів (навчання за фахом - 04 роки 11 місяців 00 днів за період з 01.09.1992 по 31.07.1997); робота на підземних професіях на посадах по постанові №202 10 років 11 місяців 24 дні (02.10.1998 по 05.10.1998, з 06.09.1999 по 08.09.1999, з 18.12.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.10.2014, з 02.11.2017 по 15.11.2017, з 30.09.2019 по 04.10.2019, з 08.08.2022 по 21.08.2022).

Тобто, станом на дату звернення позивача із призначенням пенсії 20.02.2025 року позивач мав загального пільгового стажу за Списком №1 32 роки 02 місяці 04 дні; в свою чергу робота на підземних професіях на посадах по постанові №202 19 років 09 місяців 03 дні.

Щодо позовної вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком від 20.02.2025 року щодо ненарахування пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та як похідна вимога, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу пенсію відповідно до ст.8 Закону «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 20.02.2025 року, суд зазначає наступне.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву з цього приводу зазначив наступне: - «Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2023 у справі №200/575/23 на органи Пенсійного фонду України не покладено обов`язок щодо застосування норм статті 8 Закону № 345. З огляду на вищевикладене, норми статті 8 Закону №345 при призначенні пенсії Позивачу не застосовано.».

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що підставами відсутності розрахунку відповідачем розміру пенсії позивача без урахування положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слугувала відсутність покладеного обов`язку щодо застосування відповідачем норм ст.8 Закону №345 у рішенні суду по справі №200/575/23, про що й зазначає сам відповідач.

Суд зауважує, що 31.03.1994 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» (далі - Постанова КМУ № 202).

До розділу І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» Постанови КМУ № 202 так само включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Згідно із преамбулою Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345-VI (далі - Закон № 345-VI), цей Закон спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Статтею 1 Закону № 345-VI передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно із абзацом 3 частини першої статті 28 Закону № 1058-IV, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону № 345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення шахтарів, відповідно до яких мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком, в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день. Тобто, державою встановлено додаткову соціальну гарантію отримання пенсійної виплати особам, на яких поширюється дія Закону № 345-VI, і застосовується такий механізм безпосередньо під час розрахунку розміру пенсії.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 200/591/19-а (провадження № К/9901/19494/19), який підлягає врахуванню судом відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

У постанові Верховного Суду від 26 травня 2020 року по справі №205/8712/16-а, зазначено: - «43. Колегія суддів зауважує, що статтею 8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці» передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.

44. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 345/763/17.».

З урахуванням вищенаведених висновків, відповідач при обрахунку пенсії позивача мав встановити чи відноситься він до осіб на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як зокрема 15 років для чоловіків за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Встановивши, що позивач має необхідний стаж за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України на якого поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», відповідач мав обрахувати його пенсію з урахуванням приписів абзацу 3 ч.1 ст.28 Закону України №1058-ІV та ст.8 Закону України №345-VI.

Замість цього відповідач лише посилається у своєму відзиві на позовну заяву, на відсутність у рішенні Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/575/23 від 31.03.2023 року покладеного обов`язку щодо застосування норм ст.8 Закону №345 та з урахуванням вищенаведеного таке посилання є не сприйнятим, оскільки даним рішенням суду досліджувалось питання правомірності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не врахування спірних періодів роботи позивача.

Судом встановлено, що станом на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п.1 ч.2 ст.114 Закону України №1058, яку за принципом екстериторіальності було розглянуто саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, пільговий стаж позивача передбачений, як за списком №1 так і постановою Кабінету Міністрів України №202 складав 19 років 09 місяців 03 дні.

На переконання суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області безпідставно при призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах від 21.02.2025 року при наявності відповідного стажу передбаченого за Списком № 1 та постановою КМУ №202 у ОСОБА_1 не застосував положення ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне визнати саме протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо визначення розміру пенсії ОСОБА_1 без врахування положень абзацу 3 ч.1 статті 28 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% заробітної плати, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Стосовно позовних вимог позивача в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неправильного розрахунку коефіцієнту заробітної плати без урахування заробітної плати за період з 01.01.2024 по 31.01.2025 роки при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком від 20.02.2025 року, та як похідна вимога, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити позивачу розрахунок коефіцієнту заробітної плати для обчислення пенсії із врахуванням заробітної плати за період з 01.01.2024 по 31.01.2025 рік, суд зазначає наступне.

Судом встановлено з наданої копії розрахунку заробітної плати позивача станом на час призначення пенсії, що останньому не було враховано заробітну плату з 01.12.2023 по 31.01.2025 року.

В свою чергу, надаючи відзив на позовну заяву, відповідач зазначив: - «Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області переглянуто розмір пенсії відповідно до статті 40 Закону №1058 та проведено відповідний перерахунок з дати призначення пенсії 21.02.2025, а саме - враховано до розрахунку заробітної плати період з 01.01.2024 по 31.01.2025 з обчисленням відповідного коефіцієнту (розрахунок по заробітній платі додається).».

Суд, розглянувши надану відповідачем копію розрахунку по заробітній платі позивача встановив, що Головним управлінням був переглянутий розмір пенсії позивача із врахуванням заробітної плати за спірний період.

З урахуванням наведеного, відповідачем самостійно було виправлено підстави звернення позивача в цій частині позовних вимог, а отже станом на час розгляду даної справи відсутні й підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до приписів ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо визначення розміру пенсії позивачу без врахування положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та як похідна вимога, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах позивачу з 21.02.2025 року відповідно до вимог абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням раніше вже виплачених сум та висновків суду по цій справі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 29.04.2025, позивач за подання адміністративного позову сплатив 969,00 грн. судового збору.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає необхідним стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам позивача, у сумі 484,48 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Керуючись приписами ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд.3, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () щодо визначення розміру пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) без врахування положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) з 21.02.2025 року відповідно до вимог абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням раніше вже виплачених сум та висновків суду по цій справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд.3, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05 серпня 2025 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець