Справа № 480/2126/25
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 р. Справа № 480/2126/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26.05.2025, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Шевченко, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602, повний текст складено 26.05.25 по справі № 480/2126/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області в якій просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 після здійснення перерахунку пенсії на підставі рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року у справі № 480/1792/24 щомісячної допомоги у розмірі 2000 гривні додатково до існуючого розміру пенсії згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14 липня 2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" неправомірними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області додатково до існуючого розміру пенсії встановити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , починаючи з 01 червня 2024 року щомісячну доплату до пенсії в розмірі 1521,67 гривні згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 713 від 14 липня 2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії в частині вимог, що стосуються періоду з 01.06.2024 до 11.09.2024 повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 26 травня 2025 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що отримавши 15.04.2025 ухвалу від 09.04.2025 він звернувся до військової частини для отримання документів (наказ про зарахування до списків особового складу, військовий квиток, довідка із зазначенням початку проходження військової служби). Однак, такі не надані. У зв`язку із чим, позивач 08.05.2025 через свого представника звернувся із адвокатським запитом про видачу належним чином завірених копій наказу про його зарахування до списків особового складу та довідки із зазначенням початку проходження ним військової служби в ЗСУ. Проте, адвокатський запит не був отриманий, та повернувся за закінченням терміну зберігання. Зазначив, що він є військовослужбовцем та перебуваючи в лавах ЗСУ не мав можливості своєчасно заявити клопотання про витребування доказів на підтвередження несення ним служби. Вважав, що ним наведено достатньо підстав для скасування спірної ухвали.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 294 Кодексу адміністративного судочинства України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем оскаржується правомірність не нарахування та не виплати пенсії з урахуванням доплати у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" з 01.06.2024.

Проте до суду позивач звернувся лише 18.03.2025, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Зокрема, позивача зобов`язано у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали надати суду заяву про поновлення строку на звернення з позовом до суду із зазначенням у ній підстав та наданням доказів поважності його пропуску в частині вимог, що стосуються періоду з 01.06.2024 до 11.09.2024.

На виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від позивача до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду, втім вказані у ній обставини не підтверджені відповідними доказами, у зв`язку з чим, суд ухвалою від 09.04.2025 продовжив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня отримання копії ухвали шляхом подання до суду доказів на підтвердження несення позивачем військової служби із зазначенням дат та періодів (наказ про зарахування до списків особового складу, військовий квиток, довідка із зазначенням початку проходження військової служби тощо).

Ухвалу суду від 09.04.2025 позивач отримав 15.04.2025, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відтак, з урахуванням ч.ч.1,6 ст.120 КАС України, строк на усунення недоліків позовної заяви мав закінчитися 21.04.2025.

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 26 травня 2025 року вказані в ухвалах від 20.03.2025 та від 09.04.2025 недоліки позовної заяви позивачем не усунено.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч.5 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

Так, колегія суддів зазначає, що позивачу надано достатньо часу для усунення недоліків поданої ним позовної заяви, а саме ухвалами суду від 20.03.2025 та від 09.04.2025, однак позивачем недоліки не уснено та не надано суду належних доказів в обгрунтування пропущення ним строку звернення до суду в частині вимог за період з 01.06.2024 по 11.09.2024.

Посилання на наявність статусу учасника бойових дій, колегія суддів важає безпідставними, оскільки вказаний статус надає позивачу пільги як учаснику бойових дій, що встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та іншими нормативно-правовими актами.

Водночас, статус учасника бойових дій та перебування позивача на військовій службі не звільняє останнього від обов`язку звернення до суду з позовом у встановлені законом строки.

Стосовно посилань позивача на те, що він перебуваючи в лавах ЗСУ не мав можливості своєчасно заявити клопотання про витребування доказів на підтвердження несення ним служби, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки позивач зазначив, що саме через свого представника звертався із адвокатським запитом, тобто позивач не був обмежений у своєму процесуальному праві скористатись послугами адвоката для з`ясування всіх обставин його служби та витребування відповідних документів.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про повернення адміністративного позову.

Колегія суддів, переглянувши ухвалу суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті останньої, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 по справі № 480/2126/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді В.А. Калиновський В.Б. Русанова