Справа № 380/9211/25
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 рокусправа № 380/9211/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про зобов`язання до вчинення дій,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з позовом до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради (79006, м. Львів, пл. Ринок,1) в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради у зарахуванні - ОСОБА_1 на квартирний (кооперативний) облік у Львівській міській раді;

- зобов`язати Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради зарахувати - ОСОБА_1 на квартирний (кооперативний) облік у Львівській міській раді.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 09.01.2025 ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернувся до ЦНАП м. Львова із заявою про зарахування на квартирний (кооперативний) облік. Листом від 22.01.2025 №2501-вих-9029 Департамент житлового господарства та інфраструктури ЛМР відмовив у задоволенні заяви, посилаючись на те, що на одну особу у зареєстрованій квартирі припадає 10,75 кв.м житлової площі, що перевищує норматив. Водночас, у квартирі фактично проживає п`ять осіб, у тому числі моя дружина, яка не зареєстрована, через що фактична житлова площа на одну особу становить 8,6 кв.м, що є нижчим за встановлену норму 13,65 кв.м відповідно до ст. 34 Житлового кодексу України. Отже, відмова відповідача є безпідставною та суперечить вимогам чинного законодавства.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого - суддю Кухар Н.А.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року відкрито провадження у справі №380/9211/25 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради ( далі - відповідач) через канцелярію суду подав відзив (вх. №45132 від 30.05.2025). Вказує про те, що згідно з відомостями з реєстру Львівської міської територіальної громади, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано 4 особи, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Відповідно до технічного паспорта, житлова площа квартири становить 43,0 кв.м, що у перерахунку на одну зареєстровану особу складає 10,75 кв.м. Довідка ЖБК №47 про фактичне проживання 5 осіб, у тому числі дружини позивача, яка не зареєстрована, не є належним та допустимим доказом відповідно до ст. 77, 78 ЦПК України, оскільки ЖБК не уповноважений видавати такі документи. Факт реєстрації дружини позивача за іншою адресою підтверджується даними з реєстру. Норма житлової площі у розмірі 13,65 кв.м, визначена ст. 47 Житлового кодексу України, застосовується при наданні житла, а не для взяття на квартирний (кооперативний) облік. Оскільки площа на одну зареєстровану особу становить понад 10,7 кв.м, підстав для зарахування позивача на кооперативний або квартирний облік немає. Відтак просить відмовити у задоволені позову.

Позивач через канцелярію суду подав відповідь на відзив (вх. №53477 від 27.06.2025). Зазначає про те, що у відзиві зазначено, що відповідно до даних реєстру Львівської міської територіальної громади у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано 4 особи, на кожну з яких припадає 10,75 кв.м житлової площі. Разом з тим, згідно з довідкою ЖБК №47 від 03.03.2025, у цій же квартирі фактично проживає ще одна особа - дружина позивача, не зареєстрована за даною адресою. Попри заперечення відповідача щодо належності цього доказу, позиція Верховного Суду підтверджує допустимість довідок, які посвідчують фактичне проживання особи без реєстрації. Таким чином, довідка ЖБК №47 підтверджує факт проживання п`яти осіб у квартирі, через що на одну особу припадає 8,6 кв.м житлової площі, що є нижчим за рівень, встановлений ст. 34 Житлового кодексу України та відповідною постановою від 07.01.1985 №24. Посилання відповідача на норму 13,65 кв.м як таку, що застосовується лише при наданні житла, є помилковим, оскільки ця норма також враховується при визначенні осіб, які потребують поліпшення житлових умов (ст. 34, 47, 48 ЖК України), і відповідно - підлягають зарахуванню на квартирний (кооперативний) облік. Просить задоволити позов повністю.

Відповідач через канцелярію суду подав заперечення на відповідь на відзив ( Вх. № 55255 від 04.07.2025). Вказує про те, що позивач у відповіді на відзив посилається на висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справах №556/1395/21 та №161/1246/18. Втім, Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради вважає зазначені висновки такими, що не підлягають застосуванню до правовідносин у справі №380/9211/25, оскільки ті постанови стосуються трудового спору та стягнення аліментів, а отже, не є релевантними. Довідка №38 від 03.03.2025, видана ЖБК №47, не відповідає вимогам належності та допустимості доказів відповідно до ст. 77, 78 ЦПК України, оскільки ЖБК №47 не наділений повноваженнями з реєстрації місця проживання або надання довідок про склад сім`ї. Повноваження щодо реєстрації місця проживання у м. Львові з квітня 2016 року покладені на районні адміністрації (ухвала ЛМР №180 від 25.02.2016 р.). Позивач сам підтверджує, що його дружина ОСОБА_5 не зареєстрована за спірною адресою, а зареєстрована за іншою - АДРЕСА_3 , що підтверджується даними реєстру Львівської міської територіальної громади. Відповідно до п. 18 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (затверджених постановою Ради Міністрів УРСР №470 від 11.12.1984 р.), заява про взяття на квартирний облік подається за місцем реєстрації, із поданням довідок про реєстрацію місця проживання кожного члена сім`ї за формою, визначеною додатком 13 до Правил, затверджених постановою КМУ №207 від 02.03.2016 р. Таким чином, твердження позивача та довідка ЖБК №47 не спростовують доводів, викладених у відзиві.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені / будинку осіб за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані 4 особи, 1 особа проживає без реєстрації. Зареєстровані особи : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , незареєстрована особа: ОСОБА_5 .

Позивач звернувся до Департаменту житлового господарства та інфраструктури із зверненням щодо зарахування на квартирний (кооперативний) облік у Львівській міській раді, яке зареєстроване у Центрі надання адміністративних послуг м. Львова за №3-В-353/АП-Л-25 від 09.01.2025.

На вказане звернення Департамент житлового господарства та інфраструктури повідомив позивача про наступне: «Згідно з відомостями з реєстру Львівської міської територіальної громади та технічним паспортом Ви зареєстровані у квартирі АДРЕСА_4 , яка складається з 3-х кімнат (житл. пл. 43,0 кв. м), кухні та комунальних вигод, у будинку АДРЕСА_5 , де всього зареєстровано 4 особи. На-одну особу зареєстровану у квартирі припадає по 10,75 кв. м житлової площі. Враховуючи наведене, відсутні правові підстави для зарахування Вас на квартирний (кооперативний) облік у Львівській міській раді».

Позивач вважаючи вказану відмову протиправною, відтак звернувся із вказаним позовом до суду.

При вирішенні вказаного спору, суд застосовує наступні норми права.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціальної) - захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Так, відповідно до частини першої статті 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

За правилами статей 9, 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік.

Стаття 31 далі - ЖК України визначає, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Статтею 34 ЖК України визначено підстави визнання громадян такими, що потребують поліпшення житлових умов, а також зазначено, що такі громадяни беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.

Облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання (ч. 1 ст. 37 ЖК України).

Відповідно до ст. 39 ЖК України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: 1) за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; 2) за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. Таке рішення затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Згідно з статтями 48, 49 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Понад норму жилої площі окремим категоріям громадян надається додаткова жила площа у вигляді кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів.

Аналогічні положення містяться і в Правилах обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11.12.1984 (далі - Правила № 470).

Положеннями статті 12 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Особам, звільненим з військової служби і визнаним особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання обов`язків військової служби, або захворювання, одержаного під час проходження військової служби, жилі приміщення в населених пунктах, обраних ними для проживання з урахуванням встановленого порядку, надаються позачергово за рахунок військових формувань або органів виконавчої влади, в яких вони перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Згідно п.15 Правил №470 на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також мають реєстрацію місця проживання у даному населеному пункті.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 №5-рп (справа №1-8/99 про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї»):

"До кола членів сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони належать його (її) дружина (чоловік), їх діти і батьки. Щодо них ознака (вимога) ведення спільного господарства з суб`єктом права на пільги в оплаті користування житлом і комунальними послугами застосовується лише у передбачених законом випадках. Діти є членами сім`ї незалежно від того, чи є це діти будь-кого з подружжя, спільні або усиновлені, народжені у шлюбі або позашлюбні. Членами сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони можуть бути визнані й інші особи за умов постійного проживання разом з суб`єктом права на пільги і ведення з ним спільного господарства, тобто не лише його (її) близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід, баба), але й інші, родичі або особи, які не перебувають з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони у безпосередніх родинних зв`язках (неповнорідні брати, сестри; зять, невістка; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші)".

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 , яка є дружиною позивача, фактично проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації місця проживання, починаючи з 01.05.2024 року.

Суд погоджується із позицією відповідача щодо того, що довідка ЖБК №47 про фактичне проживання не може вважатися належним доказом у розумінні процесуального законодавства.

Суд, зазначає про те, що відповідно до технічного паспорта, житлова площа квартири становить 43,0 кв.м, що у перерахунку на одну зареєстровану особу складає 10,75 кв.м. З огляду на те, що забезпеченість зареєстрованих осіб житловою площею перевищує 10,0 кв.м на особу, правових підстав для зарахування позивача на квартирний або кооперативний облік не вбачається.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 262 КАС України, суд,

Вирішив:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про зобов`язання до вчинення дій - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Реквізити учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради (79006, м. Львів, пл. Ринок,1).

СуддяКухар Наталія Андріївна