Справа № 317/3472/25
Суддя: Качан А. В.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 317/3472/25
Провадження № 2-а/317/41/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Качана А.В.

за участі:

секретаря судового засідання Герман В.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позовОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17 березня 2025 року постановою № 1373 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення правил військового обліку та застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Вказану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що відповідно до фабули оскаржуваної постанови йому у провину поставлено те, що він нібито був знятий з військового обліку 26.05.1999 на підставі абз. 3 п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» як особа, яка прийнята на службу у Національній поліції України, Служби судової охорони України, Державного бюро розслідувань, Бюро економічної безпеки України, органів і підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби і в порушення п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-XI, будучи належним до категорії громадян чоловічої статі, які мають спеціальні звання (класні чини) та проходять службу в Національній поліції України, Державному бюро розслідувань, Службі судової охорони, Бюро економічної безпеки України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній кримінально-виконавчій службі України, Національному антикорупційному бюро України, органах прокуратури, центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, був зобов`язаний протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом стати на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за своїм місцем проживання, однак на такий військовий облік не став.

Позивач зазначає, що відміткою у військовому квитку чітко та недвозначно підтверджується, що на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто за місцем свого проживання, він перебував з 21.05.1996 і був знятий з такого обліку лише 11.03.2025 у зв?язку з призовом на військову службу.

Також зазначає, що абз. 3 п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» містить посилання на зняття з військового обліку осіб, які направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру, а не у зв?язку з прийняттям на службу у правоохоронні органи, як зазначено в постанові.

Крім того, зазначає, що він не є суб`єктом, на якого поширюються процитовані у постанові вимоги п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-XI оскільки не працював у правоохоронних органах на час набрання чинності цим Законом.

Вважає, що застосовано нерелевантні до вказаних відносин нормативно-правові акти.

Просить суд постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 1373 від 17.03.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн. визнати протиправною та скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

11.07.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову.

11.07.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 78407161 на підставі постанови № 1373 від 17.03.2025, яка перебуває на виконанні у головного державного виконавця Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Штепи Катерини Дмитрівни, до набрання законної сили рішенням суду.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився. У заяві, яка надійшла на адресу суду 01.08.2025 просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник відповідача до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 17.03.2025, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 ухвалена Постанова № 1373 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 Кодексу України про адміністративне правопорушення, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач ОСОБА_1 був знятий з військового обліку 26.05.1999 на підставі абз. 3 п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» як особа, яка прийнята на службу у Національній поліції України, Служби судової охорони України, Державного бюро розслідувань, Бюро економічної безпеки України, органів і підрозділів цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби.

В порушення п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-XI, будучи належним до категорії громадян чоловічої статі, які мають спеціальні звання (класні чини) та проходять службу в Національній поліції України, Державному бюро розслідувань, Службі судової охорони, Бюро економічної безпеки України, Державній службі України з надзвичайних ситуацій, Державній кримінально-виконавчій службі України, Національному антикорупційному бюро України, органах прокуратури, центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, був зобов`язаний протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом стати на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за своїм місцем проживання, однак на такий військовий облік не став.

У постанові зазначено, що позивач ОСОБА_1 під час дії особливого періоду на військовий облік не став, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, яка передбачає порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Статтею 8 Конституції України задекларовано, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснюється правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає, зокрема, дотримання правил військового обліку.

У абз. 6 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно зі ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

19.05.2024 набув чинності Закон № 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час. Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, за порушення правил військового обліку, необхідна наявність факту порушення обліку.

Судом встановлено, що, підставою для притягнення позивача до відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови стало те, що ОСОБА_1 під час дії особливого періоду не став на військовий облік.

Частина 3 статті 210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії військового квитка ОСОБА_1 взятий на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 21.05.1996 та знято з обліку військовозобов`язаних 11.03.2025 у зв`язку з призовом на військову службу. Відповідно до відмітки у військовому квитку мобілізаційне розпорядження від 20.03.2025.

Згідно зі ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 19 Порядку № 1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, враховуючи що відповідними відмітками у військовому квитку підтверджується факт того, що позивач ОСОБА_1 знятий з військового обліку 20.03.2025 у зв`язку з призовом на військову, суд приходить до висновку, що факт викладений у оскаржуваній постанові про те, що ОСОБА_1 був знятий з військового обліку 26.05.1999, що став підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставним та таким, що не ґрунтується на відповідних доказах.

Згідно з приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на наведене, суд констатує, що відповідачем у встановленому законодавством порядку не доведено належними та допустимими доказами факт порушення позивачем порядку військового обліку, за що позивача оскаржуваною постановою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП .

З наведених підстав суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 286 КАС України, постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 1373 від 17.03.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 605 грн. 60 коп. та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 908 грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 73-79, 159, 205, 211, 217, 227-228, 241-246, 250, 255, 286 КАС України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення № 1373 від 17.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 коп.) та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 908 грн. 40 коп. (дев`ятсот вісім гривень 40 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне ім`я (найменування) учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код в ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя А.В. Качан