Справа № 698/618/25
Суддя: Баранов О. І.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 698/618/25
Провадження №2-а/698/18/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 р. Калинопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Баранова О.І.,

секретаря Пугачовської Т.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Держан В.В. через систему «Електронний суд» звернулася до суду із вказаним вище позовом.

Позовні вимоги обґрунтовувані тим, що 07.07.2025 р. начальником відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої вбачається, що 07 липня 2025 року близько 00 год. 40 хв. прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку 238 прикордонного знаку (територія Батівської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) на відстані 1000 метрів до державного кордону України було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 , який перебував та пересувався в межах прикордонної смуги без військово-облікових документів. Своїми діями гр. України ОСОБА_1 порушив вимоги п.7 Положення про прикордонний режим, що затверджені Постановою КМ України від 27.07.1998 року № 1147, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 202 КУпАП.

Представник позивача зазначає, що викладені в постанові обставини не відповідають дійсності, заявник не порушував п.7 Положення про прикордонний режим, начальник інспекторів прикордонної служби при винесенні постанови не врахував вимог закону, не в повному обсязі з`ясував обставини та без належних та допустимих доказів визнав позивача ОСОБА_1 винним в порушенні Положень, а отже безпідставно притягнув до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення в розмірі 850 грн., у зв`язку із чим просить скасувати постанову № 105120 від 07.07.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 202 КУПАП та закрити провадження у справі.

Ухвалою Калинопільського районного суду Черкаської області від 18.07.2025 року відкрито спрощене провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи без виклику сторін.

30.07.2025 року від військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) надійшов до суду відзив, до якого, серед іншого додано клопотання про заміну первісного відповідача, оскільки відповідно до Положення про відділ прикордонної служби ДПС України, відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) структурно входить до ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_2 ) та не має статусу юридичної особи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з постанови № 105120 від 07.07.2025 року, складеної начальником відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_2 , 07 липня 2025 року близько 00 год. 40 хв. прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку 238 прикордонного знаку (територія Батівської об`єднаної територіальної громади Берегівського району Закарпатської області) на відстані 1000 метрів до державного кордону України було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 , який перебував та пересувався в межах прикордонної смуги без військово-облікових документів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.7 Положення про прикордонний режим, що затверджені Постановою КМ України від 27.07.1998 року № 1147. Таке правопорушення кваліфіковано за ч.1 ст. 202 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 850 грн.

Відповідно до частини першої, другої ст. 46 КАС сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації, суб`єкти владних повноважень.

Відповідно до частини третьої, четвертої ст. 48 КАС якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. В той же час, якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального право відношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

З матеріалів справи встановлено, що постанову від 07.07.2025 року складено начальником відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ОСОБА_2 . Враховуючи назву посади, суд приходить до висновку, що останній діяв від імені військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Відповідно до п. 2 розділу 1 Положення про відділ прикордонної служби Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15 квітня 2016 року №311, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 травня 2016 року за № 719/28849, «...відділ прикордонної служби України є основним структурним підрозділом прикордонного загону»; відповідно до п. 9 розділу 3 цього ж Положення відділ прикордонної служби не є юридичною особою. Відділ прикордонної служби має печатку із своїм найменуванням, інші печатки й штампи для забезпечення документообігу відповідно до чинного законодавства України, що регламентує здійснення прикордонного контролю та пропуску через державний кордон України.

Як встановлено, відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) структурно входить до складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та не має статусу юридичної особи, не є самостійним утворенням (філією або представництвом), тому належним відповідачем по справі має бути ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки саме останній є суб`єктом владних повноважень, який наділений відповідними владними повноваженнями.

Тобто, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні (постанова ВС КАС від 21 грудня 2018 року у справі №803/1252/17, адміністративне провадження №К/9901/50685/18).

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року у справі №826/1460/16 позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про зміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть на ініціативою суду.

Згідно із частиною п`ятою ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною третьою ст. 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною 1 ст. 202 КУпАП, посадові особи відповідного відділу прикордонної служби діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу.

Таким чином, позивачем заявлено позов до неналежного відповідача - відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суб`єкт, вказаний позивачем як відповідач відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не має статусу юридичної особи.

Належним відповідачем у даній справі є ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто, відповідний суб`єкт владних повноважень від імені якого складена постанова про накладення адміністративного стягнення.

Тобто, у даному випадку за правилами ст. 48 КАС України суд першої інстанції може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первісного відповідача належним або залучити як другого відповідача.

Поряд з цим, за вимогами закону за відсутності відповідного клопотання позивача або його уповноваженого представника - адвоката Держан В. В., суд позбавлений можливості залучити в якості належного відповідача.

Так, за приписами частини третьої ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Із наведеної вимоги закону слідує, що можливість заміни неналежного відповідача може здійснюватися виключно за клопотанням позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховним Судом у постанові № 162/445/16-а від 02 вересня 2020 року.

З огляду на це, клопотання представника військової частини НОМЕР_2 Осипця О. про заміну первісного відповідача, суд залишає без задоволення.

Варто вказати на те, що інші доводи позивача не підлягають оцінці судом у цьому провадженні, оскільки, позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому і законність їх дій може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що адміністративний позов було заявлено до неналежного відповідача, позивачем в ході розгляду справи не було заявлено про заміну відповідача на належного та/або залучення в якості співвідповідача належного відповідача у даному спорі, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на їх пред`явлення до неналежного відповідача, оскільки, в силу вимог процесуального закону, суд із власної ініціативи за відсутності відповідного клопотання сторони позивача позбавлений можливості залучити до участі у справі належного відповідача.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що він не позбавлений права звернутися із позовом до суду про скасування оскаржуваної постанови до належного відповідача та клопотати про поновлення строку звернення до суду як такого, що пропущений з поважних причин.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі, керуючись ст. 242-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

На підставі ч. 2 ст. 271 КАС України копії рішення невідкладно видати учасникам справи або надіслати їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Баранов О.І.