Справа № 760/17526/22
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/216/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омельяненко С.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції Скоренка Віктора Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ДПП, інспектора УПП у м. Києві Скоренка В.П. у якому просив: скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР № 6177518 від 16.11.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 16.11.2022 інспектором УПП у м. Київ Скоренко В.П. складено постанову серії ЕАР № 6177518 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП, а саме за те, що 16.11.2022 о 08 год. 26 хв., він на площі Привокзальній, 4 у м. Києві здійснив перехід проїзної частини поза пішохідним переходом, чим порушив п. 4.7 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Цією постановою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Вказує, що ПДР він не порушував, оскільки на проїзній частині площі Привокзальній, 4 у м. Київ відсутні підземні і надземні пішоході переходи, світлофори, тротуари і будь-які розмітки.

Дана площа проходить між будинками і відноситься більш за все до внутрішньоквартального проїзду довжиною приблизно 150 метрів.

Зазначає, що інспектором УПП у м. Києві Сокоренко В.П. при складені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП.

З огляду на наведене, позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28.11.2022 було відкрито провадження у справі та розгляд призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивачу судом було надіслано копію ухвали суду від 28.11.2022. Відповідачам судом було надіслано копію ухвали суду від 28.11.2022 та копію позовної заяви із додатками.

30.12.2024 представником відповідача-1 було подано до суду відзив на позовну заяву, у якому вона проти позовних вимог заперечувала.

Свої заперечення мотивувала тим, що відповідно до винесеної постанови, 16.11.2022 о 08 год 23 хв. на площі Привокзальній, 4 у м. Києві громадянин ОСОБА_1 здійснив перехід проїзної частини поза пішохідним переходом, чим порушив п. 4.14 г ПДР, та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Вказує, що 16.11.2022 поліцейським екіпажем Рубін ПН 1 (Сокоренко В. П., Пеканов Е.О.) під час патрулювання Дарницького району столиці, на площі Привокзальній, 4, близько 08 год 23 хв. було виявлено громадянина, який переходив дорогу у невстановленому місці, на дорозі яка має чотири і більше смуг для руку в обох напрямках. Громадянином, що адміністративний відповідальності. недотримався вимог п. 4.14 г ПДР виявився ОСОБА_1 , який за своє діяння був підданий адміністративній відповідальності.

Зазначає, що така подія була зафіксована на нагрудний відеореєстратор поліцейського, записи якого долучаються до матеріалів відзиву. На доданих відео чітко вбачається як пішохід, яким виявився позивач не дотримується правил дорожнього руху.

Тому у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

19.01.2023 позивачем було подано до суду відповідь на відзив у якому останній зазначив, що наданий відповідачем відеозапис не містить фіксації вчинення ним правопорушення та не зазначений у спірній постанові, а тому є неналежним доказом.

Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, то сторони у судове засідання не викликалися.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 16.11.2022 відносно позивача працівником поліції було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП, а саме за те, що 16.11.2022 о 08 год 23 хв. на площі Привокзальній, 4 у м. Києві ОСОБА_1 здійснив перехід проїзної частини поза пішохідним переходом, чим порушив п. 4.14 г ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 127 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Дослідивши складену постанову суд приходить до наступного висновку.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 4.14. «г» ПДР визначено, що пішоходам забороняється переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.

Диспозиція частини 1 статті 127 КУпАП визначає відповідальність за непокору пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 127 КУпАП.

За правилами ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

У позовній заяві позивач зазначає, що він не порушував ПДР.

Разом із цим, відповідно до дослідженого відеозапису, який доданий до відзиву, судом установлено, що 16.11.2022 ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, площа Привокзальна, 4, здійснив перехід проїзної частини, яка має розділювальну смугу та чотири і більше смуг для руху в обох напрямках, поза пішохідним переходом.

Водночас суд зазначає, що приписами частини третьої КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Водночас, факт переходу проїзної частини поза пішохідним переходом визнається позивачем у позовній заяві, оскільки він пояснював такі дії відсутністю пішохідних переходів.

Разом із тим, відсутність поряд пішохідного переходу не виключає порушення позивачем п. 4.14.г.

З врахуванням даних обставин суд вважає надане до відзиву відеозапис допустимим доказом.

З огляду на це, факт порушення позивачем п. 4.14.г ПДР є доведеним, а тому інспектором правильно було установлено наявність складу адміністративного правопорушення та кваліфіковано дії позивача за ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відносяться на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 127, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.А. Усатова