Справа № 640/5672/21
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року № 640/5672/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Щавінського В.Р., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Державної інспекції ядерного регулювання України про визнання протиправною та скасування постанови

встановив:

Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної інспекції ядерного регулювання України з вимогою визнання протиправною та скасування постанови №01/2021-ЮО від 27.01.2021.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2021 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

На виконання вимог зазначених приписів, Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративну справу №640/5672/21 за позовом Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Державної інспекції ядерного регулювання України про визнання протиправною та скасування постанови скеровано за належністю до Київського окружного адміністративного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено Щавінського В.Р.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 прийнято до провадження матеріали адміністративної справи № 640/5672/21 та ухвалено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю оскаржуваної постанови, винесеної контролюючим органом з огляду на те, що за результатами розгляду стану виконання запланованих ППР-2020 ремонтних робіт за участі керівництва позивача та відповідача, у відповідних пунктах «Протоколу технічної наради за результатами ППР-2020 енергоблока №2 ВП ЗАЕС» задокументовано невиконання умов пунктів Окремого дозволу серії ОД № ЕО 001055/3/15 від 13.08.2019 на пуск ядерної установки енергоблоку № 2 Запорізької АЕС після проведення планово-попереджувального ремонту з перевантаженням активної зони. Позивач стверджує, що оскільки порушенням не завдано шкоди здоров`ю людей чи навколишньому середовищу, то підстави для притягнення його до відповідальності відсутні. Також вказано, що невиконання умов пунктів Окремого дозволу відбулося з незалежних від АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» причин, оскільки через недобросовісні дії одного з учасників неодноразово скасовувались торги щодо комплектації ЗІП для проведення ремонту 2РДЕС-1, що не уможливило проведення капітального ремонту дизелів. При цьому, листом Держатомрегулювання від 19.11.2020 № 15-21/03/12777-13957, було погоджене Технічне рішення про зміну термінів проведення капітальних ремонтів дизелів 78Г РДЕС-1,3 у ППР-2020, що підтверджує неможливість виконання позивачем умов Окремого дозволу з об`єктивних підстав. Відтак, на думку позивача, відповідачем безпідставно накладено на позивача штрафні санкції. Крім того, позивач вказує на порушення процедури відповідачем накладення штрафу.

Відповідач проти задоволення позову заперечував та стверджував, що у позивача був достатній час для виконання умов Окремого дозволу та здійснення капітального ремонту дизелів. Звернув увагу суду, що з 13.08.2019 (дата видачі Окремого дозволу і встановлення умов) позивачем заходи виконані не були, а отже не були виконані пункти 1.9.1, 1.9.10 та 1.9.12 Окремого дозволу, за що його було притягнуто до відповідальності. Зазначив, що скасування торгів щодо комплектації ЗІП для проведення ремонтних робіт не звільняє ліцензіата (позивача) від відповідальності.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що твердження відповідача про те, що невиконання капітальних ремонтів дизелів завдали або могли завдати шкоди навколишньому середовищу не відповідає дійсності, оскільки всі дизелі знаходилися у робочому стані. При цьому, відповідно до статті 82 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» на підприємства, установи і організації, інші суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють діяльність у сфері використання ядерної енергії, у разі порушення законодавства, умов виданих документів дозвільного характеру, норм, правил і стандартів з ядерної та радіаційної безпеки, з фізичного захисту ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання, обліку та контролю ядерних матеріалів та інших джерел іонізуючого випромінювання, якщо ці порушення завдали або могли завдати шкоди здоров`ю людей чи навколишньому природному середовищу, органом державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки може бути накладено штрафи. Однак, відповідачем не доведено, що ці порушення завдали або могли завдати шкоди здоров`ю.

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, у якому викладено доводи, які за своїм змістом є аналогічними доводам, викладеним у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як убачається з матеріалів справи Держатомрегулюванням було надано позивачу Окремий дозвіл серії ОД №ЕО 001055/3/15 від 13.08.2019 на пуск ядерної установки енергоблоку №2 Запорізької АЕС після проведення планово-попереджувального ремонту (далі ППР-2020) з перевантаженням активної зони, яким зокрема було передбачено такі умови (пункти): пункт 1.9.1 Виконати заходи відповідно до «План-графіка реалізації заходів Комплексної (зведеної) програми підвищення рівня безпеки енергоблоків атомних електростанцій на 2019 рік» та заходи згідно узгодженого в установленому порядку план-графіка з реалізації заходів Комплексної (зведеної) програми підвищення рівня безпеки енергоблоків атомних електростанцій на 2020 рік; пункт 1.9.10 Виконати умови погодження технічного рішення 02.РО.QV/QX.TP.663-19 «О допуске в эксплуатацию дизель-генераторов АСД-5600 2РДЭС1,3 энергоблока №2 ОП ЗАЭС» (лист Держатомрегулювання Nє15-26/04-2/9936-10359 від 13.08.2019) та компенсуючі заходи, передбачені цим технічним рішенням; пункт 1.9.12 Виконати заходи передбачені «Технічним рішенням 02.РО.00.ТР.664-19 «О выполнении компенсирующих мероприятий на трубопроводах систем реакторного отделения энергоблока №2 ВП ЗАЭС».

За результатами розгляду стану виконання запланованих на ППР-2020 ремонтних робіт відбулася нарада за участі керівництва ДП «НАЕК «Енергоатом, ВП «ЗАЕС» та Держатомрегулювання, результати якої відображено в «Протоколі технічної наради за результатами виконання ППР-2020 енергоблока № 2 ВП ЗАЕС».

Згідно із цим протоколом задокументовано невиконання зазначених вище умов пунктів Окремого дозволу серії ОД №ЕО 001055/3/15 від 13.08.2019 на пуск ядерної установки енергоблоку № 2 Запорізької АЕС після проведення ППР з перевантаженням активної зони. Протокол технічної наради був завізований та затверджений уповноваженими представниками ДП «НАЕК «Енергоатом» та Держатомрегулювання.

У протоколі відсутні пояснення позивача щодо невиконання чи неналежного виконання зазначених вище пунктів Окремого дозволу.

За невиконання та неналежне виконання заходів з ППР-2020 ядерної установки державним інспектором відділу ліцензування діючих ядерних установок Департаменту з питань безпеки ядерних установок Держатомрегулювання, відповідно до статті 17-1 Закону України «Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії» із врахуванням статті 82 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», складено Протокол від 24.11.2020 №04/2020-ЮО, який направлено позивачу.

Як зазначає у відзиві на позовну заяву відповідач, з метою надання позивачу достатньої кількості часу для залучення до розгляду справи експертів, фахівців з відповідних напрямів діяльності, третіх осіб, а також підготовки письмових обґрунтувань та пояснень, що стосуються справи, розгляд справи про порушення вимог законодавства та застосування санкцій Держатомрегулюванням до суб`єктів діяльності у сфері використання ядерної енергії було вирішено провести через місяць 27.01.2021.

За результатами розгляду справи 27.01.2021 Директор Департаменту з питань безпеки ядерних установок заступник Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України виніс Постанову № 01/2021-ЮО про накладення на позивача штрафу за порушення вимог Закону України «Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії». у розмірі 510 000 грн., копію якої направлено позивачу.

Не погоджуючись з винесеною постановою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», ліцензіат юридична або фізична особа, що має виданий у встановленому порядку дозвіл органу державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки на здійснення певного виду діяльності.

Ліцензіат уповноважується власником джерела іонізуючого випромінювання, ядерної установки на виконання якого-небудь з видів діяльності, передбачених статтею 27 цього Закону. Повноваження ліцензіата, що визначаються власником ядерної установки, джерела іонізуючого випромінювання, мають бути достатніми для виконання ним функцій щодо відповідальності за безпеку і не повинні суперечити вимогам законодавства України.

Ліцензіат несе всю повноту відповідальності за радіаційний і фізичний захист та безпеку ядерної установки, об`єкта, призначеного для поводження з радіоактивними відходами, іншого джерела іонізуючого випромінювання незалежно від діяльності та відповідальності постачальників і органу державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки.

Ліцензіат повинен мати фінансові, матеріальні та інші ресурси, відповідну організаційну структуру і персонал для підтримання рівня безпеки, передбаченого нормами, правилами і стандартами з безпеки, а також вимогами виданого дозволу.

Ліцензіат повинен мати фінансові можливості відшкодування збитків від аварій, що можуть статися під час використання ядерної енергії, власними коштами або за рахунок коштів страхових компаній (організацій).

Зазначеним вище Законом прямо передбачено, що саме ліцензіат несе всю повноту відповідальності за радіаційний і фізичний захист та безпеку ядерної установки, об`єкта, призначеного для поводження з радіоактивними відходами, іншого джерела іонізуючого випромінювання незалежно від діяльності та відповідальності постачальників і органу державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки.

Відповідно до Положення про Державну інспекцію ядерного регулювання України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 363 основними завданнями Держатомрегулювання є, зокрема: забезпечення формування та реалізація державної політики у сфері безпеки використання ядерної енергії; здійснення державного регулювання безпеки використання ядерної енергії.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» державне регулювання безпеки використання ядерної енергії передбачає: встановлення нормативних критеріїв і вимог, що визначають умови використання ядерної енергії (нормування); видачу документів дозвільного характеру на здійснення діяльності у сфері використання ядерної енергії (провадження дозвільної діяльності); здійснення державного нагляду за дотриманням законодавства, умов документів дозвільного характеру, норм, правил і стандартів з ядерної та радіаційної безпеки, вимог фізичного захисту ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання, обліку та контролю ядерних матеріалів та інших джерел іонізуючого випромінювання, включаючи примусові заходи (державний нагляд).

Відповідно до пункту 4 статті 1 «Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії» документи дозвільного характеру це ліцензії, дозволи, у тому числі окремі дозволи, сертифікати про затвердження у разі перевезення радіоактивних матеріалів.

Згідно зі статтею 17-1 цього Закону суб`єкти діяльності у сфері використання ядерної енергії несуть відповідальність за: провадження діяльності у сфері використання ядерної енергії, щодо якої цим Законом встановлені вимоги обов`язкового отримання ліцензії та/або іншого документа дозвільного характеру і реєстрації, без одержання таких документів або реєстрації - штраф у розмірі від п`ятисот до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; невиконання чи неналежне виконання умов ліцензії та/або іншого документа дозвільного характеру штраф у розмірі від однієї до ста тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Рішення про накладення штрафів, передбачених частиною першою цієї статті, приймається головним державним інспектором з ядерної та радіаційної безпеки України або його заступниками від імені органу державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки на підставі протоколу про порушення вимог цього Закону, складеного державним інспектором органу державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» державний нагляд за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки від імені органу державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки здійснюють державні інспектори з ядерної та радіаційної безпеки, які мають право застосовувати у встановленому порядку фінансові санкції до підприємств, установ, організацій та підприємців за порушення законодавчих актів, норм, правил і стандартів з ядерної та радіаційної безпеки, провадження діяльності у сфері використання ядерної енергії, щодо якої законодавством установлені вимоги щодо отримання відповідного документа дозвільного характеру і реєстрації, без одержання таких документів або реєстрації, а також за невиконання чи неналежне виконання умов наданих документів дозвільного характеру, притягати у встановленому порядку до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавчих та інших нормативних актів про ядерну та радіаційну безпеку.

Відповідно до статей 6 та 8 Закону України «Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії», Умов та порядку видачі окремих письмових дозволів на види робіт або операцій на етапах введення в експлуатацію, експлуатації та зняття з експлуатації ядерної установки, затверджених наказом Державного комітету ядерного регулювання України 27.02.2004 № 38, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17.03.2004 за № 331/8930, Держатомрегулюванням видаються окремі письмові дозволи на пуск ядерної установки після планово- попереджувального ремонту з перевантаженням активної зони.

Як убачається з матеріалів справи, Держатомрегулюванням було надано позивачу Окремий дозвіл серії ОД №ЕО 001055/3/15 від 13.08.2019 на пуск ядерної установки енергоблоку № 2 Запорізької АЕС після проведення планово-попереджувального ремонту (далі ППР-2020) з перевантаженням активної зони, яким зокрема було передбачено такі умови (пункти): пункт 1.9.1 Виконати заходи відповідно до «План-графіка реалізації заходів Комплексної (зведеної) програми підвищення рівня безпеки енергоблоків атомних електростанцій на 2019 рік» та заходи згідно узгодженого в установленому порядку план-графіка з реалізації заходів Комплексної (зведеної) програми підвищення рівня безпеки енергоблоків атомних електростанцій на 2020 рік; пункт 1.9.10 Виконати умови погодження технічного рішення 02.РО.QV/QX.TP.663-19 «О допуске в эксплуатацию дизель-генераторов АСД-5600 2РДЭС1,3 энергоблока №2 ОП ЗАЭС» (лист Держатомрегулювання Nє15-26/04-2/9936-10359 від 13.08.2019) та компенсуючі заходи, передбачені цим технічним рішенням; пункт 1.9.12 Виконати заходи передбачені «Технічним рішенням 02.РО.00.ТР.664-19 «О выполнении компенсирующих мероприятий на трубопроводах систем реакторного отделения энергоблока №2 ВП ЗАЭС».

Судом встановлено, що за результатами розгляду стану виконання запланованих на ППР-2020 ремонтних робіт за участі керівництва АТ «НАЕК «Енергоатом, ВП «Запорізька АС» та Держатомрегулювання в пункті 4 «Протоколу технічної наради за результатами ППР-2020, стан виконання умов ОД №ЕО 001055/3/15 від 13.08.2019 на пуск ядерної установки енергоблоку №2 Запорізької АЕС після проведення планово-попереджувального ремонту з перевантаженням активної зони» задокументовано невиконання зазначених вище умов пунктів Окремого дозволу. Протокол технічної наради був завізований та затверджений уповноваженими представниками ДП «НАЕК «Енергоатом» та Держатомрегулювання, при цьому позивачем не було надано обґрунтувань щодо невиконання чи неналежного виконання зазначених вище пунктів Окремого дозволу під час підписання протоколу.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку», визначені в дозволі умови та межі безпечного використання ядерної установки, джерела іонізуючого випромінювання повинні забезпечувати необхідний і достатній рівень ядерної та радіаційної безпеки

Відповідно до статті 82 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» на підприємства, установи і організації, інші суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють діяльність у сфері використання ядерної енергії, у разі порушення законодавства, умов виданих документів дозвільного характеру, норм, правил і стандартів з ядерної та радіаційної безпеки, з фізичного захисту ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання, обліку та контролю ядерних матеріалів та інших джерел іонізуючого випромінювання, якщо ці порушення завдали або могли завдати шкоди здоров`ю людей чи навколишньому природному середовищу, органом державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки може бути накладено штрафи. Розміри штрафів встановлюються законом.

У зв`язку з невиконанням умов Окремого дозволу, відповідачем складено Протокол від 24.11.2020 №04/2020-ЮО, у якому встановлено порушення позивачем пунктів пункт 1.9.1, 1.9.10, 1.9.12 Окремого дозволу, а саме невиконання та неналежне виконання заходів з планово-попереджувального ремонту ядерної установки, могли завдати шкоди здоров`ю людей чи навколишньому природному середовищу, тому державним інспектором відділу ліцензування діючих ядерних установок Департаменту з питань безпеки ядерних установок Держатомрегулювання.

За результатами розгляду справи 27.01.2021 Директор Департаменту з питань безпеки ядерних установок заступник Головного державного інспектора з ядерної та радіаційної безпеки України виніс Постанову № 01/2021-ЮО про накладення на Позивача штрафу за порушення вимог Закону України «Про дозвільну діяльність у сфері використання ядерної енергії».

Відтак, на думку суду, відповідач цілком правомірно виніс рішення про накладення на позивача штрафних санкцій за невиконання до умов Окремого дозволу, що не заперечувалося позивачем.

При цьому, суд не приймає доводи позивача про те, що недобросовісні дії одного з учасників торгів, є причиною невиконання закупівлі запасних частин, необхідних для капітальних ремонтів 2 РДЕС-1, 2 РДЕС-3 та не поновлення незнижуваного запасу запасних частин РДЕС ЗАЕС, оскільки позивач несе всю повноту відповідальності за радіаційний і фізичний захист та безпеку ядерної установки, об`єкта, призначеного для поводження з радіоактивними відходами, іншого джерела іонізуючого випромінювання незалежно від діяльності та відповідальності постачальників і органу державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки.

У той же час, Окремий дозвіл був виданий 13.08.2019, а перевірка була проведена у листопаді 2020 року, що свідчить про наявність у позивача достатнього часу для виконання умов Окремого дозволу.

Як зазначається позивачем, останнім для забезпечення ремонтів ДГ в ППР-2021 оголошено тендер на закупівлю запасних частин, за результатами якого укладено договір на постачання ЗІП.

Разом із тим, позивачем не надано доказів на підтвердження наявності об`єктивних перешкод провести тендер у 2020 році.

Доводи позивача про те, що невиконання капітальних ремонтів дизелів завдали або могли завдати шкоди навколишньому середовищу не відповідає дійсності, оскільки всі дизелі знаходилися у робочому стані, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 82 Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» на підприємства, установи і організації, інші суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють діяльність у сфері використання ядерної енергії, у разі порушення законодавства, умов виданих документів дозвільного характеру, норм, правил і стандартів з ядерної та радіаційної безпеки, з фізичного захисту ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання, обліку та контролю ядерних матеріалів та інших джерел іонізуючого випромінювання, якщо ці порушення завдали або могли завдати шкоди здоров`ю людей чи навколишньому природному середовищу, органом державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки може бути накладено штрафи.

Суд зазначає, що важливість працездатності РДЕС каналів систем безпеки для запобігання та ліквідації аварій АЕС загальновідома. Більшість елементів систем безпеки АЕС, які експлуатуються в України, є активного типу. Отже, для їх експлуатації потрібне електроживлення.

Як зазначив у відзиві на позовну заяву відповідач, відповідно до Доповіді Генерального директора МАГАТЕ щодо аварії на АЕС «Фукусіма-1» Японія зазначено, що саме працездатність одного з РДЕС № 6 АЕС «Фукусіма-1» дозволила забезпечити розхолоджування активних зон та басейнів витримки ядерного палива на енергоблоках № 5 та № 6 АЕС «Фукусіма-1», які були охолоджені до безпечного стану. Одночасно повне знеструмлення майданчика (включно з непрацездатністю дизель-генераторів) призвело до руйнування енергоблоків № 1, 2, 3, 4 АЕС «Фукусіма-1» у березні 2011 року і як наслідок забруднення радіонуклідами навколишнього природнього середовища, переопромінювання членів аварійних бригад, евакуації та подальшого відселення населення.

Решта доводів та посилань сторін у справі висновків суду не спростовують.

Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані учасниками справи письмові пояснення по суті заявлених вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати у зв`язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.