Справа № 756/11115/25
Суддя: Ткач М. М.
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/756/182/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Ткач М.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Згідно із частиною першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За частиною першою статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 4 КАС України адміністративний суд - це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ. Отже, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил інстанційної, предметної та територіальної підсудності.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Ст. 19 КАС України визначено предметну юрисдикцію адміністративних судів.

Нормами ст. 20 КАС України розмежовано предметну юрисдикцію адміністративних судів. Так, п. 1 ч. 1 цієї статті Кодексу передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Отже, справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 віднесена до предметної юрисдикції місцевого загального суду як адміністративного суду.

Нормами §3 глави 2 КАС України визначено правила територіальної підсудності адміністративних справ.

За правилами частини 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Водночас, суд наголошує, що терміни «місце проживання (перебування, знаходження)» чинне законодавство пов`язує саме з зареєстрованим у встановленому Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» порядку проживанням особи, а не за її фактичним перебуванням.

Звертаючись до суду з позовом позивачем обрано підсудність за Оболонським районним судом міста Києва та зазначено місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до отриманих судом відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру від 30.07.2025, ОСОБА_1 має останнє відоме зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , однак з 20.02.2020 знятий з реєстрації.

Матеріали позову також не містять підтвердження того, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача є адреса в Оболонському районі міста Києва.

Таким чином, оскільки позивач не має зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування, знаходження) в Україні, справу слід вирішувати за місцезнаходженням відповідача.

У якості відповідача позивачем було визначено Департамент патрульної поліції, адресою місцезнаходження якого є: місто Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, що територіально відноситься до Солом`янського району м. Києва.

Отже, дана адміністративна справа не підсудна Оболонському районному суду міста Києва, і підлягає передачі за підсудністю Солом`янському районному суду міста Києва за місцезнаходженням відповідача.

Стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено право особи на розгляд її справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За приписами ч. 1 ст. 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених ст. 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інтерпретація суті конструкції «суд, встановлений законом» викладена Європейським судом з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України». Так, ЄСПЛ наголосив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Правова позиція ЄСПЛ у вказаній справі дозволяє виокремити дві умови відповідності критерію «суд, встановлений законом»: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).

З наведеного вище вбачається, що розгляд справи адміністративним судом з порушенням правил територіальної юрисдикції є порушенням права особи на справедливий суд (ч. 1 ст. 6 Конвенції) та безумовною підставою для скасування ухваленого у справі рішення (ч. 1 ст. 318 КАС України).

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Приймаючи до уваги вищевикладене, вважаю за необхідне на підставі п. 2 ч. 1 ст.29 КАС України передати адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, за підсудністю Солом`янському районному суду міста Києва.

Керуючись статтями 19, 20, 25, 29, 171, 248 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, передати для розгляду за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М. М. Ткач