Справа № 564/2763/25
Суддя: Грипіч Л. А.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2763/25

Рядок статзвіту № 139

04 серпня 2025 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді

Грипіч Л.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Мотивуючи свої позовні вимоги вказує, що 24 червня 2025 року старшим інспектором ВБДР УПП в Рівненській області капітаном поліції Талалаєвим В.Ф. винесено постанову серії ЕНА №5057280 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі якою, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.127-3 КУпАП, і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, 24.06.2025 об 11 год. 23 хв. в м.Костопіль по вул.Бурова, неподалік б.10, який знаходиться по вул.Данила Галицького, позивач, будучи, будучи посадовою особою інструктор з водіння (Костопільського РСТК ТСОУ) ОСОБА_1 , здійснював практичне навчання учня ОСОБА_2 на ТЗ, який не був позначений розпізнавальними знаками спереду та ззаду «навчальний транспортний засіб», чим порушив вимоги постанови КМУ від 20.05.2009 №487 та вимоги ДСТУ 3849:2024 та чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.127-3 КУпАП.

Із спірною постановою позивач не погоджується, оскільки вважає, що її прийнято з порушенням норм КУпАП, а відтак вона є незаконною, у зв`язку з чим підлягає скасуванню із закриття провадження у даній справі.

Вказує, що необхідною умовою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.127-3 КУпАП є наявність у правопорушника статусу «посадової особи закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів, фізичної особи підприємця».

Зазначає, що згідно витягу з наказу №2-К від 03.02.2003 ОСОБА_1 з 03.02.2003 займає посаду майстра виробничого навчання водінню в Костопільському районному спортивно-технічному клубі Товариства сприяння обороні України (Костопільському РСТК ТСОУ). Транспортний засіб, на якому Позивач здійснював практичне навчання учня автомобіль марки «ЗАЗ» моделі «SENS», н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності Костопільському РСТК ТСОУ, тобто позивач є майстром виробничого навчання водінню Костопільського районного спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України, а не його керівником (директором), не здійснює функції пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, а тому не є посадовою особою Костопільського районного спортивно технічного клубу Товариства сприяння обороні України (РСТК ТСОУ) і не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.127-3 КУпАП.

Також вказує, що пунктом 24.8 ПДР України передбачено, що транспортні засоби (за винятком мотоциклів, мопедів та квадроциклів), на яких проводиться навчання, повинні мати розпізнавальні знаки "Навчальний транспортний засіб" відповідно до вимог підпункту "к" пункту 30.3 цих Правил. Транспортні засоби (за винятком автобусів), які використовуються для навчання, також повинні бути обладнані додатковими педалями зчеплення (у разі коли конструкція транспортного засобу передбачає педаль зчеплення), акселератора (у разі коли конструкція транспортного засобу допускає можливість обладнання такою педаллю) і гальмування, дзеркалом або дзеркалами заднього виду для спеціаліста з підготовки водіїв.

Відповідно до вимог п.п. «к» п 30.3 ПДР України "Навчальний транспортний засіб" - рівносторонній трикутник білого кольору з вершиною догори і каймою червоного кольору, в який вписано літеру "Н" чорного кольору (сторона - не менше 200 мм, ширина кайми - 1/10 цієї сторони). Знак розміщується спереду і ззаду на

транспортних засобах, що використовуються для навчання водінню (допускається

встановлення двостороннього знака на даху легкового автомобіля).

Вказує, що Правила дорожнього руху не мітять вимог позначення розпізнавальним знаком навчального транспортного засобу виключно спереду та ззаду такого транспортного засобу, а тому положення п.24.8 ПДР щодо комплектації транспортного засобу, який використовується для навчання, розпізнавальним знаком «Навчальний транспортний засіб» на даху легкового автомобіля було дотримано, а посилання поліцейського на вимоги постанови КМУ від 20.05.2009 №487 та вимоги ДСТУ 3849:2024 щодо розміщення розпізнавального знаку є протиправним.

На підставі викладеного просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5057280 від 24.06.2025, провадження у справі закрити та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 606,60 грн.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 03.07.2025 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, вирішено проводити розгляд без повідомлення сторін та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов відповідно до вимог ст.162, 175 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представником відповідача Департаменту патрульної поліції, подано відзив на позов, у якому останній зазначив, що відповідно до пункту 4.5.1 ДСТУ 3649:2024, розпізнавальні знаки та написи на транспортному засобі мають бути розміщені згідно з Додатком А до цього стандарту.

Відповідно до пункту 4.5.2, зміст таких написів повинен відповідати таблиці 2 та Додатку А. У таблиці 2 прямо зазначено, що транспортні засоби, які використовуються для навчання водінню, повинні містити напис Навчальний. У Додатку А, зокрема на малюнку А.60, що є обов`язковим, чітко вказано місця нанесення відповідного маркування на легковому автомобілі, призначеному для навчання. Разом з тим, на момент зупинки транспортного засобу ЗАЗ SENSE номерний знак НОМЕР_1 , який використовувався для навчання, працівниками поліції зафіксовано відсутність розпізнавальних знаків Навчальний транспортний засіб на передній та задній частинах автомобіля. Наявність лише двостороннього знака на даху не відповідає вимогам ані ДСТУ 3649:2024, ані Постанови. Зазначене порушення є суттєвим, оскільки стосується саме порядку використання навчальних транспортних засобів та є елементом складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 127-3 КУпАП.

Факт вказаного порушення підтверджується відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, а також фото- та відеоматеріалами, зафіксованими на місці зупинки транспортного засобу та додані до оскаржуваної постанови.

Вважає, що поліцейські виявили порушення ПДР України, зафіксували його, належним чином відреагували, а тому оскаржувана постанова складена уповноваженою особою відповідає нормам закону.

На підставі наведеного просить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов таких висновків.

Так судом встановлено, що 24 червня 2025 року старшим інспектором ВБДР Управління патрульної поліції в Рівненській області капітаном поліції Талалаєвим Віталієм Федоровичем винесено відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5057280 якою, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.127-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Постанова винесена за порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 №487 та вимог ДСТУ 3849:2024, а саме за фактом, що 24.06.2025 об 11 год. 23 хв., в м.Костопіль по вул.Бурова, неподалік будинку №10, позивач, будучи посадовою особою інструктор з водіння Костопільського РСТК ТСОУ, здійснював практичне навчання учня на ТЗ, який не був позначений розпізнавальними знаками спереду та ззаду «навчальний транспортний засіб».

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11.10.2016 у справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не надано суду доказів того, що позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення за ст.127-3 КУпАП.

Суб`єктами відповідальності за ст.127-3 КУпАП виступають виключно посадові особи закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів або фізичні особи-підприємці, що проводять підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від «Про судову практику у справах про хабарництво» №5 від 26.04.2002 організаційно-розпорядчими обов`язками (наявність яких є характерним для поняття «посадова особа») є обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Згідно із положеннями ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Положеннями пункту 24.5 Правил дорожнього руху визначено, що навчальна їзда на дорогах дозволяється тільки в присутності спеціаліста з підготовки водіїв і за достатніх початкових навичок водіння у того, хто навчається.

Так, директором Костопільського районного спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України, , є Насінник І.І., що вбачається із Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.05.2025.

Транспортний засіб марки «ЗАЗ» моделі «SENS», н.з. НОМЕР_1 , належить на праві власності Костопільському РСТК ТСОУ, що вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 20.08.2013.

Доказів того, що позивач є посадовою особою з наданням відповідних повноважень по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємстві, в установі, організації незалежно від форм власності і перебуває на посаді керівника міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, державного, колективного чи приватного підприємства, установи і організації, їх заступника, керівника структурних підрозділів (начальник цеху, завідувач відділом, лабораторією, кафедрою тощо), їх заступник, особа, яка керує ділянками робіт (майстер, виконроб, бригадир), матеріали справи не містять і відповідачем таких доказів не надано.

Отже, позивач не є посадовою особою Костопільського районного спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України відповідно не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.127-3 КУпАП.

Наведене, свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, саме, як посадову особу Костопільського районного спортивно-технічного клубу товариства сприяння обороні України, проте без надання належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він є таким суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 127-3 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь і не доведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Департаменту патрульної поліції.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2, 3, 77, 94, 139, 143, 242-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Скасувати винесену 24 червня 2025 року старшим інспектором ВБДР УПП в Рівненській області капітаном поліції Талалаєвим В.Ф. постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5057280 якою, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.127-3 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.127-3 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, , витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 /шістсот п`ять/ грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів (ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України) з дня його проголошення.

Повне рішення складено 04 серпня 2025 року.

СуддяЛ. А. Грипіч