Справа № 466/2716/25
Суддя: Свірідова В. В.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/2716/25
Провадження № 2-а/466/117/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Якубів І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

24.03.2025р. року адвокат Кузьмич В.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з вищевказаною позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 4286369 від 16.03.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог представник позивач зазначив, що 16.03.2025 року відносно ОСОБА_1 (далі позивачка) інспектором другого взводу третьої роти другого батальйону другого полку Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Давиденком Владиславом Івановичем було видано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4286369 , згідно якої позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Із змісту вищенаведеної постанови серії ЕНА № 4286369 від 16.03.2025 року вбачається, що підставою для її видання стало те, що Позивачка 16.03.2025 року о 22:46 год. у м. Києві по вул. Каховська, 62 керувала транспортним засобом Mercedes Benz GL 350, номерний знак: НОМЕР_1 , який переобладнаний з порушенням вимог ДСТУ 3649:2010, а саме: змінено колір зовнішнього світлового приладу (задніх покажчиків повороту) з автожовтого на червоний, чим порушено вимоги п. 31.4.3. ПДР - керування водієм транспортним засобом, що має несправність зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його заборонена, переобладнання з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Позивачка із вищенаведеною постановою серії ЕНА № 4286369 від 16.03.2025 року не погоджується, вважає її необґрунтованою та безпідставною, а тому такою, що підлягає визнанню протиправною та скасуванню в судовому порядку.

Транспортний засіб Mercedes-Benz GL 350 (VIN: НОМЕР_2 ), 2011 року первинно перебував в експлуатації в США, де транспортні засоби обладнуються покажчиком повороту червоного кольору. Після ввезення на митну територію України цей транспортний засіб не переобладнувався, зокрема, колір зовнішнього світлового приладу (заднього покажчики повороту) з автожовтого на червоний не змінювався. Транспортний засіб Mercedes-Benz GL 350 (VIN: НОМЕР_2 ), 2011 року пройшов перевірку на відповідність вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів та отримав відповідний сертифікат, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 18.09.2021р.

Зазначає, що до оскаржуваної постанови серії ЕНА № 4286369 від 16.03.2025 року не долучено доказів, якими б підтверджувався факт переобладнання транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 (VIN: НОМЕР_2 ).

Відтак відповідна постанова є протиправною, необґрунтованою, губо порушує права, свободи та інтереси позивачки, а тому підлягає скасуванню в судовому порядку.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 25.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.23).

07.04.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній просив відмовити у задоволенні позову. Вважаю, що твердження позивача, викладені в позові є хибними, а позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними. Зазначає, що наявність на момент проведення державної реєстрації транспортного засобу Mercedes Benz GL, номерний знак НОМЕР_1 сертифіката відповідності конструкції і технічного стану не підтверджує відповідність технічного стану вищевказаного автомобіля на момент винесення постанови.

28.03.2025р. представником позивача долучено письмовий доказ до справи, а саме: сертифікат відповідності транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 (VIN: НОМЕР_2 ) від 15.09.2021 року № UA 008.9121427-21, який пред`являвся під час первинної реєстрації транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 (VIN: НОМЕР_2 ). Звертає увагу суду на те, вищенаведений доказ не міг бути поданий під час подання позову, оскільки в позивачки він був відсутній (щоб дотримати строк оскарження до суду даної постанови. Фотокопії сертифіката відповідності транспортного засобу були надані уповноваженою особою ТОВ «ЦЕНТР АВТО» лише 28.03.2025 року, після численних звернень.

Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст. 2КАС України завданнями адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 Кодексу України про адміністративне правопорушення).

Судом встановлено, що 16.03.2025 року інспектором другого взводу третьої роти другого батальйону другого полку Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Давиденком В.І. 16.03.2025 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4286369, за те що 16.03.2025 року о 22:46 год. у м. Києві по вул. Каховська, 62 ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Mercedes Benz GL 350, номерний знак: НОМЕР_1 , який переобладнаний з порушенням вимог ДСТУ 3649:2010, а саме: змінено колір зовнішнього світлового приладу (задніх покажчиків повороту) з автожовтого на червоний, чим порушено вимоги п. 31.4.3. ПДР - керування водієм транспортним засобом, що має несправність зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його заборонена, переобладнання з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Крім того, разом із відзивом, відповідачем долучено оптичний диск, на якому міститься відеозапис із боді камери (нагрудного реєстратора) поліцейського №473904, що також вказаний в п. 7 оскаржуваної постанови.

Так, судом було переглянуто вказаний відеозапис №473904, на якому зафіксовано факт складання постанови про адміністративне правопорушення, але не вбачається самого факту керування водієм транспортним засобом, що має несправність зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його заборонена, переобладнання з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Аналогічне передбачено пунктом 1.3 ПДР згідно якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а відповідно до п.1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 31.4.3. ПДР України - а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам і пройшли державний технічний огляд (за винятком транспортних засобів, що не підлягають огляду).

Відповідно до п. 10 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, перша державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України з метою вільного обігу, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов`язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.

Підпунктом «б» підпункту 1.4 розділу 1 вказаного Порядку визначено, що індивідуальному затвердженню підлягає кожен КТЗ що був у користуванні і підлягає першій державній реєстрації в Україні

Як зазначає представник позивачки транспортний засіб Mercedes-Benz GL 350 (VIN: НОМЕР_2 ), 2011 року первинно перебував в експлуатації в США, де транспортні засоби обладнуються покажчиком повороту червоного кольору. Після ввезення на митну територію України цей транспортний засіб не переобладнувався, зокрема, колір зовнішнього світлового приладу (заднього покажчики повороту) з автожовтого на червоний не змінювався.

На виконання вищенаведених нормативних положень, перед першою державною реєстрацією в Україні, транспортний засіб Mercedes-Benz GL 350 (VIN: НОМЕР_2 ), 2011 року пройшов перевірку на відповідність вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів та отримав відповідний сертифікат, який був доданий представником позивача в якості письмового доказу.

Таким чином, факт первинної реєстрації транспортного засобу Mercedes-Benz GL 350 свідчить що транспортний засіб позивачки, за своїм характеристиками відповідав обов`язковим вимогам правил та нормативів, відомостям державного реєстру сертифікатів відповідності транспортних засобів, виданих уповноваженими органами або органами із сертифікації та у зв`язку з чим компетентним органом було здійснено реєстрацію транспортного засобу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 18.09.2021р.

Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки одержані з дотриманням закону та, як зазначалось вище, містять інформацію про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11.10.2016 у справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши надані сторонами докази, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами переобладнання позивачем з порушенням відповідних правил, норм і стандартів власного транспортного засобу та як наслідок не доведено законність оскарженої постанови, а тому позов слід задовольнити.

За правилами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з відповідача, як з суб`єкта владних повноважень, Департаменту патрульної поліції, слід стягнути на користь позивачки, ОСОБА_1 судовий збір, який було сплачено нею при поданні позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,5,9,72,76,77,139,229,241-246, 250, 255, 272, 286, 293,295,297 КАС України,суд,-

ухвалив:

позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 4286369 від 16.03.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст.121 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 484,48 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції: 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3, .

Повний текст рішення складено 28.07.2025р.

Суддя В. В. Свірідова