Справа № 160/22117/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Закарпатській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Опт Мінусіс Ирейд 146», керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Опт Мінусіс Ирейд 146» Мерзлякова Руслана Петровича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі України,-
31.07.2025 Головне управління ДПС у Закарпатській області (далі - позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Опт Мінусіс Ирейд 146» (далі відповідач 1, товариство) , керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Опт Мінусіс Ирейд 146» Мерзлякова Руслана Петровича (далі відповідач 2), в якій просить суд:
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що товариство як платник податків має податковий борг у сумі 1 328 039, 79 грн. Відповідно до п.59.5. ст.59 ПК України контролюючим органом сформовано податкову вимогу, яка направлена товариству. Рішенням суду у справі №260/5785/21 стягнуто з товариства податковий борг у розмірі 1 048 452,46 грн. та рішенням суду у справі №260/542/23 стягнуто з товариства податковий борг у розмірі 279 587,33 грн. На виконання цього рішення позивачем надсилались до банківських установ платіжні інструкції, які були повернуті без виконання через відсутність коштів на банківських рахунках. Позивач, посилаючись на вказані обставини вважає наявними підстави для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника товариства за межі України до погашення податкового боргу або настання інших обставин, зазначених у пункті 87.14 статті 87 ПК України.
Ухвалою суду від 31.07.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі та повістки про виклик у судове засідання направлені сторонам у встановлені КАС України строки та порядок. Докази направлення містяться в матеріалах справи.
У судове засідання 31.07.2025 о 11:00 год. сторони не з`явились, клопотань, відзивів чи пояснень по суті справи не надходило.
Зважаючи на особливості провадження, передбачені ст. 289-2 КАС України, якою визначені скорочені строки розгляду такої категорії справ, та неявкою сторін в судове засідання, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у порядку письмового провадження.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «Опт Мінусіс Ирейд 146» є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.03.2022 року у справі № 260/5785/21 стягнуто з відповідача податковий борг у розмірі 1 048 452,46 грн.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 року у справі № 260/542/23 стягнуто з відповідача податковий борг у розмірі 279 587,33 грн.

Позивач виставив платіжні інструкції до банківських установ з метою погашення податкового боргу товариства; платіжні інструкції залишились без виконання через відсутність грошових коштів на рахунках товариства, що підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справ.

Податковий борг товариства становить 1 328 039,79 грн. згідно інформації податкового органу станом на 30.07.2025.

Позивач уважає, що оскільки за відповідачем обліковується борг, що перевищує 1 мільйон гривень, який не сплачений протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, позивач як контролюючий орган має право звернутися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника товариства за межі України.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1. статті 1 ПК України).

Підпунктом 20.1.35-2 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівників юридичних осіб або постійних представництв нерезидентів-боржників за межі України у разі невиконання податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу.

Відповідно до пункту 87.13 статті 87 ПК України, у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

Вимоги абзацу першого цього пункту не застосовується у разі наявності зобов`язання держави щодо повернення юридичній особі або постійному представництву нерезидента-боржника помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якщо загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника.

Тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу. (Статтю 87 доповнено пунктом 87.13 згідно із Законом № 1914-IX від 30.11.2021).

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України визначені у статті 289-2 КАС України, частиною першою якої установлено, що у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України. (§ 2 глави 11 розділу II доповнено статтею 289-2 згідно із Законом № 1914-IX від 30.11.2021)

Системний аналіз положень пункту 87.13 статті 87 ПК України та частини першої статті 289-2 КАС України дає підстави для висновку, що у контролюючого органу виникає право на звернення до адміністративного суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи боржника за межі України після спливу 240 календарних днів з дня вручення такому платнику податків податкової вимоги на суму податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень.

На підтвердження факту наявності у підприємства податкового боргу станом на час подання позову (31.07.2025) Головним управлінням ДПС у Закарпатській області подано роздруковану картку платника податків товариства, в якій відображено розмір податкового боргу підприємства з орендної плати з юридичних осіб в сумі 1 328 039,79 грн.

На підтвердження наявності підстав для застосування обмежувальних заходів щодо керівника юридичної особи позивачем до суду подано копію рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.03.2022 року у справі № 260/5785/21, яким стягнуто з відповідача податковий борг у розмірі 1 048 452,46 грн, та копію рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.03.2023 року у справі № 260/542/23, яким стягнуто з відповідача податковий борг у розмірі 279 587,33 грн.

У матеріалах справи є копії платіжних доручень, які повернуті податковому органу без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках платника.

Суд зазначає, що норма статті 289-2 КАС України застосовується в редакції чинній станом на час виникнення правовідносин.

Відповідно до п.87.13 статті 87 ПК України у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

Ураховуючи викладене, суд наголошує, що тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі України може застосовуватися за наявності у такого платника податків податкового боргу, для якого виконуються дві умови одночасно: сума податкового боргу перевищує 1 мільйон гривень, та цей податковий борг не був погашений протягом 240 календарних днів з дати вручення платнику податків податкової вимоги.

Так, матеріали справи свідчать, що податковий борг наявний у товариства, але станом на час звернення Головного управління ДПС у Закарпатській області з позовом (31.07.2025) податковий борг не погашений, його розмір згідно даним ІКП товариства становить суму 1 328 039,79 грн.

За правилами статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 ПК України).

Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (п.59.3 ст.59 ПК України).

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) п.59.5 ст.59 ПК України.

У матеріалах справи міститься копія податкової вимоги, яка адресована товариству, та докази її направлення товариству.

Суд зазначає, що на час набрання чинності Законом № 1914-IX - 01.01.2022 обставини, які відповідно до наведеної норми п.87.13 ст.87 ПК України є підставою для застосування обмежувальних заходів щодо керівника юридичної особи, не перестали існувати і на час розгляду цієї справи продовжують існувати.

Щодо дотримання позивачем передбаченого частиною другої статті 122 КАС України строку звернення до суду з цим позовом.

Суд зазначає, що п.87.13 статті 87 ПК України визначено, що у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.

За вказаних обставин, строк звернення з позовом до суду позивачем дотримано.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року № 3857-XII.

Відповідно до статті 6 цього Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли, зокрема він є керівником юридичної особи або постійного представництва нерезидента (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру, наданими відповідно до Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), що не виконує встановленого Податковим кодексом України податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, - до погашення суми такого податкового боргу, у зв`язку з яким таке обмеження встановлюється.

З огляду на встановлений факт наявності у товариства податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, і непогашення суми такого податкового боргу протягом 240 днів з дня вручення товариству податкової вимоги, то наявні підстави для застосування судом тимчасового обмеження до керівника юридичної особи товариства у праві виїзду за межі території України до погашення суми податкового боргу.

Приймаючи рішення про запровадження тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи-боржника за межі України, суд має враховувати, що таке обмеження у праві виїзду за межі території України є забезпечувальним заходом, яким має тимчасовий характер і відповідно до п.87.14 ст.87 ПК України закінчення дії тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника здійснюється у разі погашення суми податкового боргу, зазначеної у рішенні суду, у зв`язку з якою було застосовано таке обмеження, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника.

Отже, оскільки обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі території України пов`язано з наявністю певних обставин, суд вважає за необхідне визначити в рішенні суду межі застосування такого заходу.

Аналогічну за своїм змістом правову позицію займає Верховний Суд у постанові від 31 березня 2025 року у справі № 160/5655/22.

Оцінюючі усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки, позивач не надав доказів понесення таких судових витрат, суд не має підстав вирішувати питання про їх розподіл.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262, 289-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Волощина, буд.52, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Опт Мінусіс Ирейд 146 (49051, м. Дніпро, вул. Злуки, буд.25, ), керівника Товариства з обмеженою відповідальністю Опт Мінусіс Ирейд 146 Мерзлякова Руслана Петровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі України задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження y праві виїзду, керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Опт Мінусіс Ирейд 146» () - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ), за межі України, до погашення податкового боргу в розмірі 1 328 039,79 грн або настання інших обставин, зазначених у пункті 87.14 статті 87 ПК України.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статті 255 КАС України.

Відповідно до частини 3 статті 289-2 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, визначених цією статтею, можуть бути подані в десятиденний строк із дня їх проголошення.

Повний текст рішення суду складений 01 серпня 2025 року.

Суддя Н.Є. Сліпець