Справа № 520/17393/24
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 р. Справа № 520/17393/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Жигилія С.П. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватної фірми "А-ТЕТ" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., м. Харків, повний текст складено 02.12.24 у справі № 520/17393/24

за позовом Приватної фірми "А-ТЕТ"

до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватна фірма "А-ТЕТ" (далі за текстом також - позивач, ПФ "А-ТЕТ") звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (далі за текстом також відповідач, ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області, Головне управління), в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області з проведення позапланової перевірки Позивача в період з 18.04.2024 по 01.05.2024 згідно з Наказом №211 від 12.04.2024 та оформлення результатів такої перевірки актом від 01.05.2024 за №74;

- визнати протиправними та скасувати постанову ГУ Держпродспоживслужби у Харківській області №01 від 03.06.2024 про застосування штрафу у розмірі 47 079 грн 87 коп. відповідно до п.8 ч.1 ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене внаслідок неповного з`ясування обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано до спірних правовідносин абз. 5, 6 частини першої статті 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V з урахуванням пункту 41 Постанови Кабінету Міністрів України «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» від 13.02.2022 за № 303, ч.4 ст. 6 Закону №877 від 05.04.2007 року щодо граничної тривалості визначеного позапланового заходу державного нагляду (контролю) відносно позивача, внаслідок чого, на думку позивача, суд першої дійшов помилкового висновку щодо відсутності з боку відповідача порушення процедури проведення позапланової перевірки відносно позивача, як наслідок правомірності застосування до позивача штрафу у розмірі 47 079 грн 87 коп. відповідно до п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме, за створення перешкод службовим особам органам виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів в проведенні позапланової перевірки.

За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Звертає увагу, що твердження відповідача, наведені у апеляційній скарзі, є хибними та спростовуються положеннями чинного законодавства України. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та у ході судового розгляду у суді апеляційної інстанції підтверджено, що Приватна фірма "А-ТЕТ" () зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань11.05.2000, основний вид економічної діяльності за КВЕД є 35.30 - постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Відповідно до вимог абзацу п`ятого частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 за № 877-VI, статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів», пункту 41 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 за № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану», Наказу Держпродспоживслужби від 01.04.2024 за № 191 «Про рішення щодо здійснення протягом періоду воєнного стану позапланових заходів держаного нагляду (контролю) у сфері надання житлово-комунальних послуг», та з метою проведення перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог чинного законодавства про захист прав споживачів, керуючись пп.11 п.11 Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області, затвердженого Наказом Держпродспоживслужби від 24.02.2020 за № 164, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області 12.04.2024 прийнято Наказ №211 про здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) Приватної фірми «А-ТЕТ» (м. Харків, вул. Культури, буд. 20-В) з питань, зазначених у зверненні споживача, а саме: щодо відсутності теплопостачання в житловому приміщені споживача відповідно до вимог ст. 4, ст. 17, ст. 19, ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 за № 1023-XII (зі змінами); ст. 7, ст. 8, ст. 16, ст. 21, ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 за № 2189-VIII (зі змінами) на підставі звернень ОСОБА_1 (вх. № Ш-116, № Ш-116/1 від 22.02.2024) відповідно до погодження Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (вих. №15.1.2-6/6445 від 01.04.2024), що визначено п.1.3 Наказу.

За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів Приватної фірми «А-ТЕТ» відповідачем складено акт від 01.05.2024 за №74.

03.06.2024 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області прийнято постанову №01, якою на підставі статей 23, 26 Закону України "Про захист прав споживачів" та Положення про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 за № 1177, за створення перешкод службовим особам органам виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів в проведенні позапланової перевірки (перелік порушень, за які статтею 23 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачена відповідальність) на Приватну фірму «А-ТЕТ» накладено штраф у розмірі 47079,87 грн.

Позивач, не погодившись із діями відповідача щодо проведення перевірки згідно з Наказом №211 від 12.04.2024 та оформлення результатів такої перевірки актом від 01.05.2024 за №74, а також вважаючи прийняту відповідачем 03.06.2024 Постанову №01 про застосування штрафу протиправною, звернувся до суду з адміністративним позовом у цій справі.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що захід державного нагляду (контролю) здійснено відповідачем у чіткій відповідності до вимог чинного законодавства, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, що є належною підставою для його проведення та оформлення результатів проведення відповідного заходу, які створюють для суб`єкта господарювання юридичні наслідки; Головним управлінням як контролюючим органом, при прийняті рішення, в повній мірі були дотриманні вимоги чинного законодавства та з метою усунення виявлених порушень Закону притягнуто позивача до відповідальності.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 за №877-V (далі - Закон № 877-V).

Законом № 877-V закріплено заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Відповідно до статті 3 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами: здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначеному законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю).

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною 4 статті 2 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №877 державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Абзацом п`ятим частини першої статті 6 Закону №877-V передбачено, що підставами для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону №877 суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

За приписами абзацу третього статті 1, статті 7 Закону №877-V позаплановий захід державного нагляду (контролю) здійснений Головним управлінням у формі позапланової перевірки, тобто у спосіб, передбачений законом, з попереднім виданням наказу та направлення на перевірку, а її результати оформлені актом, у спосіб та в порядку визначеним цим законом.

З матеріалів справи судом установлено, що до Головного управління надійшла заява громадянки ОСОБА_1 від 22.02.2024 за № Ш-116/1 щодо дотримання та можливих порушень законодавства про захист прав споживачів (вимог Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-XII) Приватною фірмою «А-ТЕТ» за адресою: вул. Культури, буд. 20-В, м. Харків.

Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області, здійснило позапланову перевірку на підставі звернення фізичної особи споживача ( ОСОБА_1 ), яка повідомила про порушення її прав. Вказане звернення містило достатні відомості про загрозу її законним інтересам як споживача, що стало підставою для ініціювання позапланової перевірки.

19 квітня 2024 начальник відділу контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області Крамаренко Віталій Вадимович та головні спеціалісти відділу контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Гриценко Віталіна Іванівна, Сергієнко Катерина Володимирівна, Батюта Ларіса Володимирівна прибули до позивача із направленням № 74 від 12.04.2024 на проведення перевірки (позаплановий захід) на підставі Наказу № 211 від 12.04.2024.

Представником Приватної фірми «А-ТЕТ» отримано копію направлення здійснення позапланової перевірки, про що свідчить відповідна відмітка.

19 квітня 2024 після вручення копії направлення на проведення позапланового заходу та ознайомлення з листом-погодженням Держпродспоживслужби № 15.1.2-4/6445 від 01.04.2024, представнику позивача вручена вимога від 19.04.2024, в якій вказано, що для проведення позапланової перевірки позивач не пізніше 12 години 00 хвилин 25.04.2024 має надати копії вказаних у цій вимозі документів, а саме пояснення, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), у тому числі копію наказу на призначення керівника або довіреності на уповноважену особу, журналу реєстрації перевірок, а також повідомлено про відповідальність за створення перешкод в частині ненадання своєчасно витребуваних документів.

25 квітня 2024 року Приватною фірмою «А-ТЕТ» надано письмові заперечення за вих. №9 щодо відсутності правових підстав для проведення цієї перевірки та порушення законодавства у період воєнного стану, в якому, зокрема, зазначено, що 24 лютого 2022 року у зв`язку із вторгненням російських військ в Україну на території держави Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N 64 "Про введення воєнного стану в Україні" введено воєнний стан, який неодноразово продовжено Указами Президента України. 13 березня 2022 року прийнята Постанова Кабінету міністрів України № 303 (із змінами) «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» (далі - Постанова КМУ № 303).

Відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 303 встановлено припинити проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. N 64 "Про введення воєнного стану в Україні". Відповідно до пункту 41 Постанови КМУ № 303 протягом періоду воєнного стану за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, позапланові заходи державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, захисту прав споживачів та метрологічного нагляду у сфері надання житлово-комунальних послуг здійснюються за рішенням Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Отже, підставою для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ПФ «А-ТЕТ», на думку позивача, повинно бути рішення Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на таке проведення. Оскільки посадовими особами відповідача представнику ПФ «А-ТЕТ» при перевірці не було надано для ознайомлення рішення Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів щодо здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) відносно ПФ «А-ТЕТ, а Наказ Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 191 від 01.04.2024 не вирішує будь-які питання щодо ПФ «А-ТЕТ», з огляду на що такий наказ не є рішенням Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів щодо проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) відносно ПФ «А-ТЕТ», що є обов`язковою умовою проведення такого заходу відповідно до пункту 4 Постанови КМУ № 303.

Тобто позивач у листі зазначив про відсутність правових підстав для проведення перевірки (позапланового заходу) відносно ПФ «А-ТЕТ» та вказав, що перевірка не може бути розпочата. Надану вимогу про надання документів з питань, що виникають під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) відносно ПФ «А-ТЕТ», позивач залишив без відповіді, оскільки для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) відносно ПФ «А-ТЕТ» немає правових підстав.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що Державна служба з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, як центральний орган виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері захисту прав споживачів, надала погодження на проведення позапланового заходу у формі наказу № 191 від 01.04.2024, яким установлено порядок та умови, за яких органи Держпродспоживслужби на місцях мають право проводити позапланові перевірки відповідно до вимог Постанови КМУ № 303.

Так, відповідно до п.4-1 Постанови КМУ «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» від 13 березня 2022 року № 303, протягом періоду воєнного стану за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, позапланові заходи державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог законодавства щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, захисту прав споживачів та метрологічного нагляду у сфері надання житлово-комунальних послуг здійснюються за рішенням Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Отже, указаний Наказ № 191 від 01.04.2024 є формою рішення, передбаченого пунктом 4-1 Постанови КМУ № 303.

Разом з цим проведення перевірки здійснювалося відповідачем із дотриманням Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», який також дозволяє проведення перевірок у разі отримання звернення споживача про порушення його прав. Усі процесуальні документи, необхідні для проведення перевірки (зокрема, направлення та наказ № 211 від 12.04.2024), були оформлені та надані позивачу в установленому законом порядку для ознайомлення, що підтверджується відповідними відмітками про вручення.

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження позивача про порушення процедури проведення позапланової перевірки, а саме: за відсутності належного погодження позапланової перевірки, яка проводилась на підставі звернення фізичної особи, є необґрунтованим.

Позивач посилається також на те, що дія Закону №877-V не поширюється на відносини, які виникають під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що проводять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, тому Головне управління при проведенні позапланової перевірки Приватної фірми «А-ТЕТ» не повинно було посилатися на норми цього закону.

Проте суд зазначає, що відповідачем не здійснювались заходи державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що проводять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно з абзацом 3 частини третьої статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 за № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) захист прав споживачів житлово-комунальних послуг здійснюється уповноваженим центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів.

Пунктами 2 та 5 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послу.

Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.

Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами (пункт другий частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII).

Частиною 1 статті 6 цього Закону визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Відповідно до статті 1 Закон № 1023-XII послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Отже, Держпродспоживслужба та її територіальні органи, зокрема Головне управління, уповноваженні на захист прав споживачів та здійснення відповідно до закону державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів, зокрема, житлово-комунальних послуг.

За приписами частини першої статті 2 Закону України Закону №877-V дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Разом з тим указана норма права не містить застережень, щодо непоширення дій цього закону на правовідносини у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів.

З огляду на викладене, а також те, що за наведеним у законі визначенням виконавець комунальної послуги належить до суб`єктів господарювання, що надають комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, на спірні у цій справі правовідносини поширює свою дію Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у тому числі в частині здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів у вигляді позапланових заходів контролю (перевірок), порядку та підстав їх призначення, проведення і оформлення документів.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого Наказом Держпродспоживслужби від 24.02.2020 за №164 (далі - Положення) Держпродспоживслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки та який реалізує державну політику, в тому числі, у галузі державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері.

Реалізація державної політики, зокрема, у галузі державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і реклами в цій сфері, здійснення відповідно до закону державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів, визначено серед основних завдань Держпродспоживслужби (підпункти 1, 2 пункту 3 Положення).

За змістом абзаців першого, другого підпункту 6 пункту 4 Положення про Держпродспоживслужбу цей орган відповідно до покладених на неї завдань у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотримання законодавства про захист прав споживачів (у тому числі споживачів виробів з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння): зокрема, перевіряє додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг.

Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи (пункт 7 Положення).

Аналіз викладених положень законодавства дає підстави для висновку, що Держпродспоживслужба та її територіальні органи уповноважені на захист прав споживачів та здійснення відповідно до закону державного нагляду (контроль) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів, зокрема, житлово-комунальних послуг.

Саме така перевірка і була проведена відповідачем у спірних правовідносинах.

Суд звертає увагу й на приписи частини першої статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», яка встановлює, що дія цього Закону поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Водночас частина друга цієї ж статті не містить застережень щодо непоширення дії вищезгаданого Закону на правовідносини у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотримання законодавства про захист прав споживачів.

З огляду на зазначене, а також те, що за наведеним у законі визначенням виконавець комунальної послуги належить до суб`єктів господарювання, що надають комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що на спірні у цій справі правовідносини поширює свою дію Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», у тому числі в частині способу здійснення державного нагляду (контролю) за дотримання законодавства про захист прав споживачів у вигляді позапланових заходів контролю (перевірок), порядку та підстав їх призначення, проведення й оформлення результатів.

У спірних відносинах, як це підтверджується встановленими у справі обставинами, позапланова перевірка ПФ «А-ТЕТ» призначена з підстав, передбачених, абзацом п`ятим частини першої статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та за наявності відповідного погодження.

Наведені висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.10.2023 у справі №160/8898/22, в якій, зокрема, зазначено, що оскільки у спірних правовідносинах відповідач здійснював державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів (споживачів житлово - комунальних послуг), то під час проведення заходів контролю у цій сфері Держпродспоживслужба мала право перевіряти якість, повноту та обсяг надання цих послуг з метою виявлення та усунення відповідних порушень, захисту прав їх споживачів.

Щодо посилань позивача на незгоду з результатами перевірки, оскільки останній є суб`єктом малого підприємництва, а тому строки перевірки не можуть перевищувати двох робочих днів, колегія суддів зазначає таке.

Для зниження податкового навантаження та стимулювання малого підприємництва в Україні запроваджений спеціальний податковий режим - спрощена система оподаткування.

Спрощена система оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва передбачає відповідно до пункту 297.1 статті 297 Податкового кодексу України заміну сплати встановлених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів) у формі єдиного податку та може застосовуватися на вибір суб`єкта підприємницької діяльності.

Класифікацію підприємств за обсягами діяльності визначено Законом України «Про розвиток і державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні» від 22.03.2012 за № 4618-VI та статтею 55 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини третьої статті 55 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання залежно від кількості працюючих та доходів від будь-якої діяльності за рік можуть належати до суб`єктів малого підприємництва, у тому числі до суб`єктів мікропідприємництва, середнього або великого підприємництва.

Суб`єктами мікропідприємництва є юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 10 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 2 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України.

Суб`єктами малого підприємництва є юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 50 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 10 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України.

Суб`єктами великого підприємництва є юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) перевищує 250 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності перевищує суму, еквівалентну 50 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України.

Інші суб`єкти господарювання належать до суб`єктів середнього підприємництва.

З метою визначення належності суб`єкта господарювання до відповідної системи оподаткування, пунктом 291.4 статті 291 Податкового кодексу України передбачено встановлення граничного обсягу доходу для платників єдиного податку першої третьої груп розраховується з урахуванням мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Ліміт доходів на спрощеній системі оподаткування, який є граничною межею, при перевищенні якої її можуть перевести на загальну систему оподаткування, прив`язаний до мінімальної заробітної плати, тож у 2024 році ліміти будуть такими.

З 01.01.2024 відповідно до статей 7 та 8 Закону України від 09.11.2023 за № 3460-IX «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено місячні розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3028 грн та мінімальної заробітної плати 7100 гривень.

Річний ліміт доходу платників єдиного податку прив`язаний до розміру мінімальної зарплати, установленої з 1 січня поточного року, отже, у 2024 році для платників єдиного податку діють такі ліміти: ліміт доходу для 1 групи 1 185 700 грн (167 мінзарплат); ліміт доходу для 2 групи 5 921 400 грн (834 мінзарплати); ліміт доходу для 3 групи 8 285 700 грн (1167 мінзарплат).

Ліміт доходу у 2023 році становив: для 1 групи 1 118 900 грн (167 розмірів мінімальної зарплати); для 2 групи 5 587 800 грн (834 розмірів мінімальної зарплати); для 3 групи 7 818 900 грн (1167 розмірів мінімальної зарплати).

Відповідно до наданого позивачем Балансу, дохід за 2023 рік складає 12139700 гривень 00 копійок, що перевищує ліміт доходів на спрощеній системі оподаткування.

До матеріалів справи не надано доказів на підтвердження того, що позивач є платником спрощеної системи оподаткування. Із наявних у матеріалах справи доказів убачається, що позивач знаходиться на загальній системі оподаткування.

Посилання позивача на середню кількість працівників за звітний період, яка, на його думку, відповідає ознакам суб`єкта малого підприємництва відповідно до Закону України №996-XIV та статті 55 Господарського кодексу України, не підтверджена належними доказами, оскільки до матеріалів справи не надано податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ), затверджений Наказом Мінфіну «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску і Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску» від 13.01.2015 за № 4.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах відповідачем не було допущено порушень положень статті 6 Закону №877-V.

01.05.2024 ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області складено акт N74 за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту права споживачів щодо позивача, який 01.05.2024 вручений представнику позивача.

В ході позапланової перевірки встановлено, що Приватною фірмою «А-ТЕТ» не надано фахівцям Головного управління пояснення, документи, матеріали необхідні для проведення перевірки з питань, порушених у зверненнях споживача від 22.02.2024 за №Ш-116, №Ш-116/1, чим створено перешкоди у проведенні перевірки та порушено абзац 3, абзац 5 статті 11 Закону №877-V.

Головним управлінням відносно Приватної фірми «А-ТЕТ» винесено постанову про застосування штрафу у розмірі 47079 грн 87 коп. на підставі п. 8 частини першої статті 23 Закону №1023-XII за створення перешкод службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та структурного підрозділу з питань захисту прав споживачів органу місцевого самоврядування у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування у розмірі від одного до десяти відсотків вартості реалізованої продукції за попередній календарний місяць, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач посилається на неправомірність застосування штрафу, оскільки Приватна фірма «А-ТЕТ» не відноситься до суб`єктів господарювання сфери торгівельного та інших видів обслуговування.

Надаючи оцінку зазначеним доводам позивача, колегія суддів зазначає таке.

Преамбулою Закону № 1023-XII визначено, що цей закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Частиною першою статті 17 Закону № 1023-XII за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування.

Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною п`ятою статті 17 Закону № 1023-XII у разі порушення прав споживача на підприємствах сфери обслуговування продавець (виробник, виконавець) і працівники цих підприємств несуть відповідальність, встановлену законом.

Статтею 20 Закону № 1023-XII передбачено, що правила торговельного, побутового та інших видів обслуговування (виконання робіт, надання послуг) затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (далі - Правила № 830), визначено порядок надання послуги з постачання теплової енергії, особливості обліку та здійснення оплати за послугу, а також права і обов`язки споживачів та виконавців послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до пункту першого загальних положень Правила № 830 регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.

З огляду на положення зазначених норм позивач є суб`єктом господарювання, що надає послуги споживачам з інших видів обслуговування, що кореспондується пунктом 8 частини першої статті 23 Закону №1023-XII.

Відповідно до виданої Харківською обласною державною адміністрацією ліцензії від 26 січня 2016 року № 20 на виробництво та постачання теплової енергії позивач є виконавцем комунальних послуг, здійснює господарську діяльність і надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Отже, Головним управлінням як контролюючим органом, при прийняті рішення в повній мірі були дотриманні вимоги чинного законодавства та з метою усунення виявлених порушень Закону притягнуто позивача до відповідальності.

Позивачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення відповідачем процедури призначення та проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі позапланової перевірки.

Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що захід державного нагляду (контролю) здійснено відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, що є належною підставою для його проведення та оформлення результатів проведення відповідного заходу, які створюють для суб`єкта господарювання юридичні наслідки.

Отже, за встановлених обстави, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності доводів, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.

Відповідно до приписів ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд першої інстанції під час розгляду справи дослідив усі основні питання, які є важливими для прийняття судового рішення.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватної фірми "А-ТЕТ" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 у справі № 520/17393/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді С.П. Жигилій О.В. Присяжнюк