Справа № 340/1575/25
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/1575/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання рішення в частині протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовною заявою, з урахуванням заяви від 26.07.2025 року, в якій просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №03 від 23.12.2024 в частині не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період роботи на посадах слідчого, старшого слідчого - 4 роки 11 місяців 8 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді період його роботи на посадах слідчого, старшого слідчого 4 роки 11 місяців 8 днів, здійснивши перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 70% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 11 грудня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є суддею у відставці і за результатом розгляду його заяви про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді прийнято рішення, яким визначено, що стаж роботи на посаді судді 25 років 1 місяць 10 днів та відповідно визначено розмір щомісячного довічного грошового утримання судді із розрахунку 60% від суддівської винагороди. Проте, із таким рішенням позивач не погоджується, вважаючи, що до його суддівського стажу не були зараховані періоди служби в органах внутрішніх справ та інші періоди. Вважає таке рішення протиправним, оскільки період проходження служби органах внутрішніх справ має бути зарахований до спеціального стажу на посаді судді.

Ухвалою від 17.03.2025 суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

ГУ ПФУ в Кіровоградській області надав відзив на позов, в якому просить суд відмовити в його задоволенні, оскільки управління не є належним відповідачем у даній справі. Вказує, що заява позивача від 16.12.2024 розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Харківській області.

За результатом розгляду звернення позивача до ГУ ПФУ в Кіровоградській області Головного управління із заявою в порядку норм Закону України "Про звернення громадян" була надана відповідь за вих. №1064-689/Г-02/8-1100/25 , яка не є рішенням про відмову, у зв`язку із чим управлінням не приймалось рішень та не вчинились дій по відмові, а розглянуло звернення в порядку Закону України "Про звернення громадян" (а.с.22-25).

Ухвалою суду від 07.04.2025 року, за заявою позивача, залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі відповідач-2) наданий відзив на позов, у якому зазначено заперечення проти позову, з тих підстав, що при опрацюванні заяви позивача визначений його страховий стаж - 36 років 10 місяців 13 днів, з яких 25 років 7 місяців 21 день на посаді судді. При цьому, до суддівського стажу не зараховані періоди роботи на посадах слідчого, старшого слідчого відділу лінійного відділу внутрішніх справ на станції Помічна УMBC України на Одеській залізниці з 10.04.1994 по 18.03.1999 (4 роки 11 місяців 8 днів), на підставі частини другої статті 137 Закону № 1402. Також до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 16.10.1978, в Управлінні MBC України на Одеській залізній дорозі з 06.07.1987 по 18.03.1999, оскільки запис про прийняття на роботу містить виправлення в даті прийняття та запис про звільнення з роботи містить виправлення у номері наказу на звільнення.

Ухвалою суду від 22.07.2025 року витребувані докази.

Ухвалою суду від 04.08.2025 року прийнято відмову від позову ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Головного управління ПФУ в Кіровоградській області.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) рішенням Вищої ради правосуддя від 10.12.2024 року №3579/0/15-24 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Кропивницького апеляційного суду в зв`язку з поданням заяви про відставку» звільнений з посади судді (а.с. 7-8).

Наказом Кропивницького апеляційного суду від 10.12.2024 року №28-к ОСОБА_1 відраховано зі штату цього суду, у зв`язку із звільненням з посади у відставку.

16.12.2024 року ОСОБА_2 звернувся із заявою №3888 про призначення/перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.44-45).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення №22 від 23.12.2024 року про перерахунок пенсії згідно шифру 155 довічне грошове утримання судді, визначивши стаж на посаді судді 25 років 7 місяців 21 день (надалі спірне рішення, а.с.97).

Листом ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 04.02.2025 року №1064-689/Г-02/8-1100/25 повідомлено ОСОБА_1 про те, що загальний страховий стаж його складає 36 років 10 місяців 13 днів, у тому числі стаж на посаді судді - 25 років 7 місяців 21 день. Розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці з 11.12.2024 складає 124858,80 грн (60% - загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку) (а.с.5).

Позивач вважає, що при розрахунку стажу на посаді судді під час призначення довічного грошового утримання територіальним органом пенсійним органом протиправно не було враховано період його роботи на посадах слідчого, старшого слідчого - 4 роки 11 місяців 8 днів.

Отже, законність та справедливість спірного рішення у частині обрахунку стажу на посаді судді є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

На час виходу позивача у відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України «Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 р. №1402-VIII (надалі за текстом Закон №1402).

Частинами 2, 3 статті 142 Закону №1402 передбачено, що суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Статтею 137 Закону №1402 встановлено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

З огляду на абзац 4 пункту 34 розділу ХХ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402 судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Таким чином, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню законодавчі норми, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді.

Наа час призначення позивача суддею діяв Закон України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р. №2862-ХІІ (далі за текстом Закон №2862).

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 43 Закону №2862 до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

У розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 від 12.12.2024 року зазначені, що з 0.04.1994 по 23.10.1995 він проходив служби слідчим слідчого відділу лінійного відділу внутрішніх справ на станції Помічна, а з 23.10.1995 по 18.03.1999 старшим слідчим слідчого відділу лінійного відділу внутрішніх справ на станції Помічна (а.с.6).

У рішенні ВРП від 10.12.2024 року №3579/0/15-24 зазначено, що до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає йому право на відставку, підлягають зарахуванню: стаж роботи на посаді судді 25 років 1 місяць 10 днів; стаж роботи на посадах слідчого, старшого слідчого 4 роки 1 місяців 8 днів та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимоги щодо якого, визначена законом, надавала право для призначення на посаду судді 6 місяців 9 днів. Загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 становить 30 років 6 місяців 27 днів (а.с.7-8).

Згідно послужного списку особистий №Р-436832 ОСОБА_1 проходив служби слідчим РВВС на ст. Помічна з 01.04.1994 по 23.10.1995 та старшим слідчим на ст. Помічна з 23.10.1995 по 18.03.1999 (а.с.12-13).

Отже, на переконання суду, період проходження служби слідчим та старшим слідчим на станції Помічна з 01.04.1994 по 23.0.1999 слід зарахувати до стажу судді.

Відповідно до частини четвертої статті 43 Закону № 2862-XII, до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з абзацом другим пункту 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р. №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Досліджуючи поняття "щомісячне довічне грошове утримання судді", Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011 №18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 № 3-рп/2013 (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці. Щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема, обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу.

Також у вказаному рішенні зазначено, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

Аналогічна позиція викладена у рішенні Конституційного Суду України від 08.06.2016 №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці).

Згідно з пунктом 4 частини шостої статті 126 Конституції України підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку.

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 № 10-рп/2013).

Стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 06.03.2018 у справі №308/6953/17, від 19.06.2018 у справі №243/4448/17, від 11.09.2018 у справі №428/4671/17, від 01.10.2018 у справі №541/503/17, від 17.10.2018 у справі №140/263/17, від 23.10.2018 у справі №686/10100/15-а, від 30.01.2020 у справі № 592/3694/17, від 23.06.2022 у справі №420/1987/21, від 08.09.2022 у справі №380/10696/21.

Таким чином, Вища рада правосуддя є єдиним, конституційним органом, який при прийнятті рішення про звільнення судді у відставку обчислює необхідний стаж роботи на посаді судді, з якого і має розраховуватись та виплачуватись відповідне грошове утримання.

Вища рада правосуддя у рішенні від 10.12.2024 вказала, що позивач має загальний стаж роботи судді, який дає йому право звільнення у відставку 30 років 6 місяців 27 днів.

Частиною другою статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз вказаної норми в її взаємозв`язку з абзацом четвертим пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII дає підстави для висновку, що з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів у зв`язку з прийняттям Закону України Про Вищий антикорупційний суд, яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Саме такий правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 9901/805/18.

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками колегії суддів Касаційного адміністративного суду та зазначила, що частину другу статті 137 Закону № 1402-VIII (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність спірного рішення в частині обрахунку стажу на посаді судді, а відтак в цій частині його слід скасувати.

Оскільки саме по собі скасування спірного рішення у частині обрахунку стажу на посаді судді не відновить право позивача, тому належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання повторно розглянути заяву позивача із зарахуванням до стажу судді періодів служби позивача з 10.04.1994 по 23.10.1995 він проходив служби слідчим слідчого відділу лінійного відділу внутрішніх справ на станції Помічна, а з 23.10.1995 по 18.03.1999 старшим слідчим слідчого відділу лінійного відділу внутрішніх справ на станції Помічна (4 роки 11 місяців 8 днів).

Водночас, у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 70% суддівської винагороди слід відмовити, як передчасної, оскільки визначення відсоткового базису стажу суддівської винагороди, як і розміру такого утримання, є дискреційними повноваженнями пенсійного органу, і наразі спору щодо такого обрахунку не має.

При цьому, суд звертає увагу на обов`язок пенсійного органу провести перерахунок стажу на посаді судді саме з дати звернення позивача із заявою, а саме з 11.12.2024 року. Збільшення стражу на посаді судді беззаперечено призведе до збільшення відсоткового обрахунку та розміру довічного грошового утримання, різницю якого, після проведення перерахунку слід виплатити позивачу.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн (а.с.18), а тому вказану суму слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., Харків, Харківська область, 61000; ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №03 від 23.12.2024року в частині не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період роботи з 10.04.1994 по 23.10.1995 та з 23.10.1995 по 18.03.1999 (4 роки 11 місяців 8 днів).

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.12.2024 року, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді період 10.04.1994 по 23.10.1995 та з 23.10.1995 по 18.03.1999 (4 роки 11 місяців 8 днів).

Провести перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 11 грудня 2024 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК