Справа № 420/32855/24
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/32855/24

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року (суддя Тарасишина О.М., м. Одеса, повний текст рішення складений 15.04.2025) про відмову у прийнятті звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 року, постановленого у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності щодо нездійснення перерахунку і виплати пенсії,-

В С Т А Н О В И В:

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2025:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нездійснення перерахунку і виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2023 року та з 01.03.2024 року з урахуванням підвищення до пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок 2 групи, відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.2011 року №1381 у розмірі 25% від основного розміру пенсії, з урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2023 та 2024 роки;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у строки, визначені ст. 51 Закону України від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», здійснити з 01.03.2023 року та 01.03.2024 року перерахунок і виплатити ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням підвищення до пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.2011 року №1381 у розмірі 25% від основного розміру пенсії, з урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2023 та 2024 роки;

- визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо припинення виплати з 01.05.2024 року щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 , згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та відрахування з суми боргу утвореного за рішенням суду по справі №420/23942/23 раніше нарахованої і виплачуваної в складі пенсії доплати за період з 01.07.2021 року по 01.05.2024 року протиправними;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у строки, визначені ст. 51 Закону України від 09.04.1992 року «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», провести з 01.05.2024 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з урахуванням щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження з 01.04.2019 року пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити різницю між виплаченою пенсією та пенсією, яка підлягала виплаті ОСОБА_1 з 01.04.2019 року без обмеження максимальним розміром, з урахуванням проведених індексацій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року, №168 від 24.02.2023 року №185 від 23.02.2024 року та щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області протягом тридцяти днів з дати набрання чинності цією ухвалою подати звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2025.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 відмовлено у прийнятті звіту Головного управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 року по справі №420/32855/24. Встановлено Головному управлінню новий строк для подання звіту про виконання судового рішення протягом 3 (трьох) місяців з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Частково не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм процесуального права, просить змінити оскаржену ухвалу в частині "встановлення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області нового строку для подання звіту про виконання рішення суду - протягом 3 (трьох) місяців з дня набрання цією ухвалою законної сили" та установити новий 30 денний строк Головному управлінню Пенсійного Фонду України в Одеській області для подання звіту про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 року у справі №420/32855/24, а також доповнити резолютивну частину ухвали пунктом наступного змісту: накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області штраф за невиконання рішення суду у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, половину штрафу стягнути на користь ОСОБА_1 , іншу половину - на користь Державного бюджету України. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

На обґрунтування поданої скарги зазначається, що з 19.12.2024 набрав чинності Закон України від 21.11.2024 №4094-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень", яким ст. 382 КАС України викладено у новій редакції, а КАС України доповнено ст. ст. 381-1, 382-1, 382-2, 382-3. Ці зміни спрямовані на забезпечення належного виконання судових рішень та підвищення відповідальності суб`єктів владних повноважень за їх невиконання. Зокрема, частиною третю статті 382-3 КАСУ передбачає, що у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Проте, суд першої інстанції зазначені імперативні положення не застосував.

Апелянт також вважає, що суб`єкт владних повноважень вже має об`єктивну можливість виконати рішення суду, однак не виконує його або затягує виконання, чим порушує вимоги закону та права позивача. Водночас, встановлення надмірного строку у три місяці не відповідає принципу ефективного захисту прав особи, закріпленому в статті 2 КАС України, та принципу розумного строку, визначеному статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції спірне питання було розглянуто в порядку письмового провадження.

Апеляційним судом справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі, в тому числі, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду колегія суддів дійшла таких висновків.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення, що узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 01.02.2022 у справі № 420/177/20 та ухвалах від 26.01.2021 у справі № 611/26/17, від 07.02.2022 у справі № 200/3958/19-а.

З 19.12.2024 набрав чинності Закон України від 21.11.2024 № 4094-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» (далі - Закон № 4094-ІХ), яким ст. 382 КАС України викладено у новій редакції, а КАС України доповнено ст.ст. 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.

Згідно із п. 2 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 4094-ІХ справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Вимоги до змісту та форми такого звіту визначені у нормах ч. 2 та 3 ст. 382-2 КАС України.

Згідно ч. 1 - 4 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

При цьому за змістом норм ч. 5 цієї ж статті Кодексу передбачено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Аналізуючи наведені вище процесуальні норми у сукупності, Верховний Суд при розгляді звіту про виконання судового рішення, що стосується виплати заборгованості з пенсії (ухвала від 13.03.2025 у справі №640/16655/21), висловив позицію про те, що встановлення судового контролю за виконанням судових рішень є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання зобов`язань у межах відповідної справи. Наслідком відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення є накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу, а також можливість встановлення нового строку для подання звіту про виконання судового рішення чи зміна способу і порядку його виконання. Будь-якого альтернативного варіанту дій у такому випадку у суду немає.

Одночасно в іншій своїй ухвалі від 03.03.2025 у справі №160/5259/20 Верховний Суд відзначив, що за усталеною судовою практикою сформовано правову позицію, відповідно до якої для застосування інституту судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

У взаємозв`язку із наведеним колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що накладення штрафу за невиконання судового рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності останнього за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу судового контролю як штраф у випадку відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення є обов`язком суду й направлено на забезпечення повної реалізації відповідного судового рішення.

При цьому визначальною умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.

У свою чергу в залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання за судовим рішенням, що підлягає виконанню боржником, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Зокрема перелік таких обставин при виконанні судового рішення, яке стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), визначений у ч. 5 ст. 382-3 КАС України. А саме це відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами ст. 382-3 КАС України. А тому, вирішуючи питання щодо прийняття або відмови у прийнятті звіту про виконання судового рішення з подальшим застосуванням таких заходів судового контролю як встановлення нового строку для подання звіту й накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень (боржника), судом має бути встановлений факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

У звіті від 01.05.2025 зазначено, Головним управлінням на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 по справі №420/32855/24 та з урахуванням ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 21.04.2025, проведено з 01.04.2019 року, 01.03.2023 року та 01.03.2024 року перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням підвищення до пенсії, як особі з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» від 28.12.2011 року №1381 у розмірі 25% від основного розміру пенсії, з урахуванням сум підвищення (індексації) пенсії за 2023 - 2024 роки, з урахуванням проведених індексацій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №118 від 16.02.2022 року, №168 від 24.02.2023 року №185 від 23.02.2024 року та з 01.05.2024 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з урахуванням щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2025 становитиме 28389,80 грн, а з урахуванням постанови КМУ від 03.01.2025 № 1 до виплати складає 25008,02 грн. Сума доплати за період з 01.04.2019 по 30.04.2025 з урахуванням фактично виплачених сум складає 93460,06 грн та обліковується в автоматизованих базах даних обробки пенсійної документації. Виплата нарахованої доплати пенсії буде здійснена після виділення коштів з Державного бюджету України на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

Відповідач зазначив, що Кабінетом Міністрів України бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік не затверджено, тому Головне управління на сьогодні діє на підставі тимчасового розпису доходів і видатків Пенсійного фонду України на 2 квартал 2025 року, яким не передбачені кошти на виплати за рішенням суду Станом на 26.05.2025 за рахунок виділеного Пенсійним фондом України фінансування Головним управлінням здійснено погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з датою набрання рішеннями законної сили по 19.11.2020 включно.

У контексті наведеного колегія суддів враховує, що у силу приписів ст. 8 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Поряд з цим за правилами п. 20 і 29 ст. 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається:

- взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України;

- здійснення видатків бюджету чи надання кредитів з бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.

Отож, враховуючи передбачене у ч. 5 ст. 382-3 КАС України право суду звільнити боржника від сплати штрафу за невиконання (неповне виконання) судового рішення, за наявності певних документально доведених обставин, та з метою перевірки обґрунтованості доводів про дійсні причини невиконання судового рішення в частині виплати нарахованих сум, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції мав право встановити новий строк для надання звіту про виконання судового рішення без накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 03 квітня 2025 року у справі №560/1080/19

Щодо строку для надання звіту.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 382-1 КАС України встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Отже, враховуючи, що встановлення строку для подання звіту про виконання судового рішення є дискреційним правом суду, а також те, що для повного виконання рішення суду в даній справі необхідна наявність бюджетного фінансування, колегія суддів вважає обґрунтованим строк для подання звіту тривалістю у три місяця, що був встановлений судом першої інстанції.

Резюмуючи вищевикладене колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для зміни ухвали суду першої інстанції, оскільки застосування судом приписів статті 382 КАС України не призвело до неправильного вирішення питання.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року про відмову у прийнятті звіту суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя М.П.Коваль

Суддя Ю.В.Осіпов