Справа № 722/1065/25
Суддя: Суський О. І.
Дата ухвалення: 2025-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 722/1065/25
Номер провадження 2-а/722/48/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року Сокирянський районний суд Чернівецької в складі:

головуючого судді Суського О.І.,

при секретарі Сімак О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області із адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову №456 від 20.02.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, а також закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є військовослужбовцем та перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскільки працює у виробничому кооперативі «Маяк» на посаді зварювальника, керівником підприємства 14.02.2025 року було повідомлено його про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 17.02.2025 року для звірки даних. Того ж дня прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де старшим офіцером відділення мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_3 було складено відносно нього протокол № 456, про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Як слідує зі змісту адміністративного протоколу, 17.02.2025 року о 10. год. 00 хв. під час особистого звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина ОСОБА_1 встановлено, що останньому 18.12.2024 року треба було прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до розпорядження № 2/6386 від 14.12.2024 року. Встановлено, що даний адресат проживає за адресою задекларованого місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Відповідно до задекларованого/зареєстрованого місця проживання вбачається, що даний громадянин відповідно до п.41 Порядку проведення призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 року №560, був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак на вказаний у повістці час та дату не з`явився та про поважні причини неявки не повідомив, а тому своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 3 ч.10, ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч.1, 2 ст.17 Закону України «Про оборону», що призвело до порушення вищенаведеного законодавства, вчиненого в особливий період, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Також в протоколі було зазначено, що 20.02.2025 року о 10 год. 00 хв. має прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 на розгляд справи про адміністративне правопорушення. В той же день, після складання відносно нього адміністративного протоколу та отримання другого примірника, був направлений на проходження ВЛК, яку проходив з 17.02.2025 року по 19.02.2025 року.

19.02.2025 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , щоб віддати результати пройденої ВЛК, проте, працівником ТЦК у позивача було вилучено військовий квиток, вручено повістку та разом з іншими військовозобов`язаними о 20 год. 00 хв. 19.02.2025 року був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 на розпридільчий пункт по АДРЕСА_2 , після чого того ж вечора разом з іншими мобілізованими чоловіками доправлений до АДРЕСА_3 з подальшою доставкою в м.Чернігів до розпридільчого пункту.

20.02.2025 року, після відбору де-кількох спеціалістів (водіїв) з числа мобілізованих військовозобовязаних, позивача, разом з іншими мобілізованими чоловіками неопланом відвезли до м.Львова на розпридільчий пункт, куди вони прибули 21.02.2025 року.

21.02.2025 року, у м.Львові, після відбору з їхньої команди де-кількох спеціалістів до аеромобільних підрозділів, його, з іншими військовозобов`язаними відвезли на полігон в м.Рівне.

22.2.2025у з м.Рівне був доставлений у м.Кіцмань, Чернівецької області.

22.02.2025 року з м.Кіцмань його, разом з іншими мобілізованими було доставлено повторно на розпридільчий пункт м.Чернігів.

Оскільки позивача не було зараховано до будь-якого підрозділу ЗСУ, 22.02.2025 року автобусом вони знову повернулись до м.Львову, а 23.02.2025 року був відправлений до м.Чернівці до розпридільчого пункту Чернівецького ТЦК. 24.02.2025 року о 15 год.00 хв. його відпустили додому, а особова справа з військовим квитком залишилась в обласному ТЦК. Після 24.02.2025 року повернувся на роботу у виробничий кооператив «Маяк», де працює до теперішнього часу.

З надісланого на його телефон повідомлення в «Дію», 21.04.2025 року стало відомо, що його картковий рахунок заблоковано відділом Сокирянського ДВС за невиконання в добровільному порядку постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 №456 від 20.02.2025 року.

23.04.2025 року приїхавши до відділу ДВС м.Сокиряни отримав копії постанови про відкриття виконаного провадження серії ВП №77719449 від 04.04.2025 року, постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 №456 від 20.02.2025 року, протоколу №456 від 17.02.2025 року з супровідним листом.

Також зазначає, що жодного з вищезазначених документів йому не надсилались та він їх не отримував. Після ознайомлення зі змістом викладеним в постанові про адміністративне правопорушення №456 від 20.02.2025 року, дізнався, що притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено штраф у сумі 17000 грн., а відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП №77719449 від 04.04.2025 року за несвоєчасну сплату штрафу з нього стягується штраф у сумі 34 000 грн. Тому, з оскаржуваною постановою не погоджується, оскільки у порушення вимог ст.283 КУпАП, викладені у оскаржуваній постанові обставини не відповідають дійсним обставинам справи, а інкриміноване йому адміністративне правопорушення він не вчиняв.

Під час розгляду його справи, 20.02.2025 року не міг бути присутнім за тих обставин, що починаючи з 19.02.2025 року і по 24.02.2025 року перебував на розпридільчих пунктах ТЦК, а тому був обмежений в присутності на розгляді справи, позбавлений можливості надавати пояснення та отримання правового захисту, чим порушено його законне право.

А тому вважає, що вищевказана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, так як оскаржувану постанову №456 від 20.02.2025 року позивачу не було вручено в день розгляду даної справи, зміст даної постанови не оголошувався, про її існування стало відомо після відкриття виконавчого провадження про стягнення коштів у даній справі, отримав постанову лише 23.04.2025 року у відділі ДВС м.Сокиряни, а тому враховуючи дані обставини не був належним чином повідомлений у передбачений законом строк про винесення даного рішення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2025 року дана позовна заява передана до провадження судді Сокирянського районного суду Чернівецької області Суського О.І.

Ухвалою суду від 13.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, поновлено строк для звернення до суду з позовом та постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали справи, на підставі яких винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.210-1КУпАП.

Позивач та відповідач не надавали до суду клопотань про розгляд даного позову в загальному порядку.

29.05.2025 року від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №2/6386 від 14.12.2024 року, здійснено виклик про необхідність прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 18.12.2024 року військовозобов`язаних згідно списку, в тому числі і ОСОБА_1 . В результаті проведення заходів оповіщення військовозобов`язаних згідно вищевказаного розпорядження до ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшла інформація від Василівського старостинського округу №62 від 17.12.2024 року про те, що ОСОБА_1 являється порушником правил військового обліку. Внаслідок чого, при зверненні вищевказаного громадянина 17.02.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 складено протокол №456 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП. ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом протоколу, доведено зміст ст..268 КУпАП та повідомлено про час та місце розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис в протоколі про адміністративне правопорушення. А тому вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення є безпідставними та не мали б підлягати задоволенню. Просить відмовити у задоволенні за безпідставністю.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, а також докази по справі, встановив наступне.

Що згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 03.12.1998 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області та картки платників податків, прізвище, ім`я та по батькові позивача зазначені як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 7 КУпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

Відповідно ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до статті 235 КУпАП військові комісаріати розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про неявку на виклик у військовий комісаріат, (статті 210, 210-1, 211 - 211-6).

Від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право районні (міські) військові комісари

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154 (зі змінами), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Суд зазначає, що положення ч.3 ст.37 та ч.11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачають обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів після прибуття до нового місця проживання в семиденний строк стати на військовий облік, а також у разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку.

Так з фабули Протоколу про адміністративне правопорушення №456 від 17.02.2025 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , складеного старшим офіцером відділення мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 капітаном ОСОБА_3 вбачається, що 17.02.2025 року о 10 год. 00 хв. під час особистого звернення до ІНФОРМАЦІЯ_3 громадянина ОСОБА_1 , встановлено, що останньому 18.12.2024 року треба було прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до розпорядження №2/6386 від 14.12.2024 року. Встановлено, що даний адресат проживає за адресою задекларованого місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 . Відповідно до задекларованого/зареєстрованого місця проживання вбачається, що даний громадянин відповідно до п.41 Порядку проведення призову на військову службу під час мобілізації, особливий період затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 року №560 був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак на вказаний у повістці час та дату не з`явився та про поважність причини не явки не повідомляв. Своїми винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абз.3 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ч. 1, 2 ст.17 Закону України «Про оборону України», що призвело до порушення ним вищенаведеного законодавства, вчиненого в особливий період, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3. ст.210-1 КУпАП.

Як вбачається іззмісту протоколу позивачем не було надано письмових пояснень, не підписано протокол та не отримано другий примірник протоколу.

20.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_5 винесено постанову №456 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 частини 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3633-ІХ, під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-IX:

громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Аналіз викладених норм законодавства свідчить про те, що громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, мали три шляхи для уточнення своїх персональних даних з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме шляхом:

- прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання;

- шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг;

- через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Однак суд вважає, що згідно з п. 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до копії розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.12.2024 року за №2/6386, яке адресоване Василівському старостинському округу для забезпечення прибуття до 18.12.2024 року о 09:00 год. громадян, вбачається, що серед них ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та зазначена адреса: АДРЕСА_4 .

Також копією листа Василівського старостинського округу Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області №62 від 17.12.2024 року підтверджується той факт, що зі списку громадян, а саме ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зазначена адреса: АДРЕСА_5 .

Проаналізувавши вищевказану норму в контексті обставин цієї справи, суд зазначає, що в відповідачем не було надано для приєднання до матеріалів справи копії повістки, яка була надіслана ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, а також копії конверту та довідки про причини повернення/досилання, з яких слідувало б, що поштове відправлення, повернуто відправнику з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Крім того, 04.04.2025 року начальником відділу Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №77719449. Копії постанов позивачем засобами поштового зв`язку не надходили.

З вище вказаного судом встановлено, оскільки позивач не був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ним не було порушено абз. 1 ч.1 та абз. 12 ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час дії особливого періоду, тому у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.

Крім того, суд звертає увагу, відповідно примітки до ст.210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Тобто, якщо Міністерство оборони України як держатель такого реєстру може отримати відомості про особу шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами, то особу не може бути притягнуто до відповідальності за неповідомлення таких відомостей.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач володіє щодо останнього вичерпними обліковими даними.

Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.

Суд зауважує, що норма ст.210-1 КУпАП є бланкетною, та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.

Разом з тим, посилання на норму Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який встановлює перелік персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, як у Протоколі про адміністративне правопорушення, так і в оскаржуваній Постанові відсутні, однак в оскаржуваній Постанові, не зазначено, які саме конкретно відомості про себе (персональні дані) позивач був зобов`язаний уточнити і не уточнив, а отже, не в повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, що не відповідає наведеним вище вимогам.

При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, на підставі яких саме доказів відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 вимог ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

З огляду на вимоги п.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», де зазначено, що поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Таким чином, викладене представником відповідача твердження у Відзиві про відсутність у ОСОБА_1 поважної причини неприбуття у строк, визначений у Повістці, яку до суду не було надано, до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_6 ) є помилковим та таким, що не відповідає дійсності.

Відповідно до ч.ч.1, 2ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Враховуючи викладене, та те, що позивач надав суду докази, які підтверджують поважність причин неприбуття позивача у строк, визначений у повістці, з огляду на викладене, суд вважає, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_7 №456 від 20.02.2025 року про накладання штрафу на позивача, є протиправною і незаконною, оскільки відповідачем не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Оскаржувана позивачем постанова наведеним вимогам не відповідає, оскільки прийнята не на підставі та не у спосіб, що передбачені КУпАП (зокрема, без урахування положень примітки до ст.210 КУпАП), необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, які є важливими для прийняття такого рішення, а відтак, підлягає скасуванню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, тому позов, в межах заявлених вимог, підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки позивач при зверненні до суду з даним адміністративним позовом звільнений від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.2, 6-9, 72-77, 132, 139, 229, 241-246, 250, 255, 268, 269, 271, 286 КАС України, ст.ст.210, 210-1 КУпАП суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №456 від 20.02.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КпАП України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів після оголошення рішення суду до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя: