Справа № 320/42568/24
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про прийняття адміністративної справи до провадження

01 серпня 2025 року справа № 320/42568/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Кушнова А.О., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО РЕСУРС" РІ ГРУП" до Енергетичної митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

У вересні 2024 року до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО РЕСУРС" РІ ГРУП" з позовом до Енергетичної митниці Державної митної служби України, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA903020/2024/00004/1 від 16.07.2024.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 (суддя Донець В.А.) відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

16.10.2024 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

16.10.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову.

30.10.2024 на адресу суду через підсистему "Електронний Суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

31.10.2024 на адресу суду через підсистему "Електронний Суд" від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

06.11.2024 на адресу суду через підсистему "Електронний Суд" від відповідача надійшли додаткові пояснення.

08.11.2024 на адресу суду через підсистему "Електронний Суд" від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

18.12.2024 на адресу суду через підсистему "Електронний Суд" від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

11.03.2025 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 з посади справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Кушновій А.О.

Відповідно до частини дев`ятої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у визначених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Частиною чотирнадцятою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

На підставі вказаного справа підлягає прийняттю до провадження, а її розгляд починається спочатку.

Суд зазначає, що 16.10.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову.

У вказаній заяві позивач зазначив, що по тексту позовної заяви та в прохальній її частині помилково було зазначено номер рішення, яке оскаржується. У зв`язку з цим, позивач просить суд прийняти дану заяву до розгляду, а прохальну частину позовної заяви викласти в такій редакції:

- визнати протиправним та скасувати рішення Енергетичної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA903020/2024/000040/1 від 16.07.2024.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вказане та приймаючи до уваги відповідність поданої позивачем заяви процесуальним вимогам КАС України, суд вважає за необхідне прийняти до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову від 16.10.2024.

Таким чином, подальший розгляд справи буде здійснюватись з урахуванням заяви позивача про зміну предмету позову від 16.10.2024.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити відповідачу 15-денний строк з дня отримання копії ухвали суду - для надання відзиву на заяву про зміну предмета позову від 16.10.2024; встановити позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву на заяву про зміну предмета позову від 16.10.2024 для надання відповіді на відзив; встановити відповідачу 5-денний строк з дня отримання відповіді на відзив на заяви про зміну предмета позову від 16.10.2024 для надання заперечень на відповідь на відзив на заяву про зміну предмета позову від 16.10.2024.

Окрім того, 31.10.2024 на адресу суду через підсистему "Електронний Суд" від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, оскільки дана справа становить високий ступінь суспільного інтересу та має виняткове значення для її учасників, оскільки спірні правовідносини випливають із владно-управлінських функцій митних органів, пов`язаних з виконанням завдань щодо захисту економічних інтересів України

Також, 08.11.2024 на адресу суду через підсистему "Електронний Суд" від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, оскільки предметом доказування є наявність або відсутність підстав для прийняття Енергетичною митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 16.07.2024 №UA903020/2024/000040/1, за яким митна вартість вказаного товару скоригована в сторону збільшення до 108,92 Євро за МВт/год.

У вказаному клопотанні представник позивача також зазначила про суттєве значення даної справи для позивача.

Розглянувши вказані клопотання, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років;

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо:

1) прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України Про запобігання корупції займають відповідальне та особливо відповідальне становище;

2) оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію;

3) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

4) припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців;

5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію;

6) оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

7) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження;

8) типові справи;

9) оскарження нормативно-правових актів, які відтворюють зміст або прийняті на виконання нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним і нечинним повністю або в окремій його частині;

10) інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження;

11) перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.

Отже, частиною четвертою вищевказаної статті імперативно визначено категорії справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження.

Із положеннями наведеної правової норми процесуального закону перекликаються й приписи частини четвертої статті 257 КАС України, яка відносить справи в аналогічних спорах до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частина ж друга статті 257 КАС України визначає, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Предметом позову у даній справі є вимога про оскарження рішення Енергетичної митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA903020/2024/00004/1 від 16.07.2024.

Натомість, суд зазначає, що предмет спору у даній справі не підпадає під дію положення частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки в межах цієї справи позивач не оскаржує жодне рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зауважує, що оскільки дана справа не віднесена до імперативно визначеного переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, процесуальні перешкоди для розгляду цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження відсутні.

Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.07.2021 у справі №340/1901/20, від 28.07.2021 у справі №160/6740/20, від 22.07.2021 у справі №460/6542/20, від 29.07.2021 у справі №340/1727/20, від 05.08.2021 у справі №200/5490/20-а, від 23.06.2021 у справі №520/13014/2020 та багатьох інших.

Також суд зазначає, що оцінити "значення справи для сторін" і "значний суспільний інтерес" має суд в рамках конкретних правовідносин, з яких виник спір. Це означає, що вказані підстави (для розгляду справи за правилами загального позовного провадження) повинні мати своєрідне конкретизоване пояснення у вимірі певної справи; посилання на ці підстави безвідносно до конкретних фактичних підстав не достатньо для того, щоб вимагати розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом в численних постановах, зокрема, від 26 травня 2022 року у справі №640/594/20, від 22 жовтня 2021 року у справі №200/6491/20-а, від 07 жовтня 2021 року у справі № 640/23517/20, від 05 жовтня 2021 року у справі № 640/23385/20, від 05 серпня 2021 року у справі № 200/5490/20-а, від 22 липня 2021 року у справі №460/6542/20, від 23 червня 2021 року у справі № 520/13014/2020 тощо.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що лише посилання заявника на істотне значення цієї справи для сторін і значний суспільний інтерес, які належним чином не обґрунтовані та не підтверджені, є непереконливими.

При цьому суд зауважує, що лише посилання на наявність у учасника процесу бажання щодо здійснення розгляду справи за правилами загального, а не спрощеного, позовного провадження не є достатньою підставою для задоволення відповідного клопотання, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у справах незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, як і не вимагають обов`язкового розгляду справи саме за правилами загального позовного провадження лише з урахуванням викладеного волевиявлення учасника процесу про це. У протилежному випадку суди б мусили розглядати в обов`язковому порядку у судових засіданнях за правилами загального позовного провадження усі справи, в яких учасником процесу повідомлено про особливу важливість для нього такої справи, що зводило б нанівець власну оцінку судом обставин справи через призму необхідності чи доцільності проведення судового засідання, та нівелювало б практичну ефективність інституту спрощеного провадження в принципі. В умовах надмірного навантаження судів справами такий алгоритм дій явно б не сприяв процесуальній економії. Обставини даної справи, на переконання суду, не потребують для встановлення об`єктивної істини ані обов`язкового проведення судового засідання, ані здійснення трансформації форми адміністративного судочинства зі спрощеного у загальне позовне провадження, оскільки повний та всебічний розгляд справи є загальною процесуальною вимогою для кожного судового провадження, незалежно від його форми або того, проводиться судове засідання у справі чи ні. Крім того, суд зауважує, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання не позбавляє учасника процесу можливості надати будь-які докази чи письмові документи чи надати пояснення, виклавши їх у письмовій формі.

Також суд звертає увагу на те, що практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Ахеп v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року "VarelaAssalinocontrelePortugal", заява №64336/01). Так, y випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (не в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

При цьому, положення Кодексу адміністративного судочинства України гарантують права учасників справи безпосередньо знайомитись з матеріалами справи, зокрема і з аргументами іншої сторони та інших учасників та реагувати на ці аргументи відповідно до процесуального законодавства.

Врахувавши зміст клопотання відповідача та представника позивача, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження або у судовому засіданні з викликом сторін.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги предмет позову та суб`єктний склад учасників, суд вважає за необхідне здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Керуючись статтями 171, 243, 248, 257, 259-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

1. Прийняти адміністративну справу №320/42568/24 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О.

Продовжити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

2. Прийняти до розгляду заяву представника позивача про зміну предмета позову від 16.10.2024.

3. Встановити відповідачу 15-денний строк з дня отримання копії ухвали суду - для надання відзиву на заяву про зміну предмета позову від 16.10.2024.

Встановити позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву на заяву про зміну предмета позову від 16.10.2024 для надання відповіді на відзив.

Встановити відповідачу 5-денний строк з дня отримання відповіді на відзив на заяву про зміну предмета позову від 16.10.2024 для надання заперечень на відповідь на відзив на заяву про зміну предмета позову від 16.10.2024.

4. Витребувати докази у справі від відповідача (окрім вже наданих):

- копію Положення про митний пост, в якому здійснювалось митне оформлення;

- копію первинної митної декларації, зі всіма доданими до неї документами;

- копії запитів про надання додаткових документів;

- копії відповідей та доданих до них документів;

- копію митної декларації, за якою завершено митне оформлення;

- копію митної декларації, використаної як джерело інформації, якою користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару, зазначеної в оскаржуваному рішенні;

- докази проведення митних консультацій.

Витребувані докази надати суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення цієї ухвали із доказами направлення копій іншому учаснику справи.

5. Відмовити у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

6. Відмовити у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін,

7. Роз`яснити учасникам справи про можливість отримання інформації по справі, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/.

8. Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кушнова А.О.