Справа № 500/2698/25
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2698/25

04 серпня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 4 від 11.04.2025 року щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи: - з 01.09.1988 по 01.06.1989 року, з 01.09.1991 по 01.09.2002 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач працювала на посадах, на яких набула право на призначення та виплату їй грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зазначила, що положення чинного законодавства пов`язують право на нарахування та виплату спірної допомоги із посадою, яку займав пенсіонер, незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ. Відтак, вважає оскаржуване рішення таким, що підлягає скасуванню та звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 12.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву (вх.№5443/25 від 20.05.2025 та вх.№5462/25 від 21.05.2025), в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Вважає, що позивачу правомірно відмовлено у призначенні грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п. 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV, оскільки не підтверджено, що на день досягнення пенсійного віку вона має 30 років страхового стажу у закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст. 55 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення». До того, щодо періоду з 01.09.1991 по 01.09.2002 зазначеного у позовній заяві, зауважує, що дозвіл бібліотекарю на читання певних годин медико-санітарної підготовки та ведення групи продовженого дня не є роботою учителем/вихователем.

Судом встановлено, що позивач перебуває на пенсійному обліку у ГУ ПФУ в Тернопільській області як отримувач пенсії по віку відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 04.10.2024.

Вважаючи, що вона має право згідно з п.7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на отримання грошової допомоги при виході на пенсію у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, позивачка 04.04.2025 року звернулася до відповідача про її виплату.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №4 від 11.04.2025 позивачу у перерахунку пенсії відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, що дає право на виплату грошової допомоги. Результати розгляду документів, доданих до заяви: враховано страховий стаж по всіх наданих довідках, долучених до звернення № 533 від 04.04.2025 р. Проте згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 01.09.1982 р., період з 01.09.1983 р. по 02.09.2002 р. не врахований в стаж, що дає право на виплату грошової допомоги, оскільки заявниця працювала на посаді завідувача шкільної бібліотеки. В результаті перерахунку страховий стаж заявника на посаді, що дає право на виплату грошової допомоги, становить 23 роки 3 місяці 18 днів, що є недостатнім для призначення грошової допомоги.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.

Відповідно до підпункту е статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 згаданого Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати такої допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191.

Пунктом 2 згаданого Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е і ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

Зміст Розділу 1 "Освіта" Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 (далі - Перелік закладів і установ) в частині Найменування закладів і установ містить зазначення Бібліотеки, а в частині Найменування посад містить зазначення завідуючі, бібліотекарі, при цьому зміст пункту 2 Примітки такого нормативно-правового акта визначає, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених відповідним переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Як видно із записів з трудової книжки серії НОМЕР_1 , позивач, серед іншого, з 01.09.1988 року по 01.06.1989 працювала на посаді старшої піонервожатої Городищенської СШ, залишивши її на посаді завідуючої шкільної бібліотеки по суміщенню (запис № 4, № 5 трудової книжки, копія наказу № 156-К від 01.09.1988 року, № 81-К від 24.05.1989 р.); з 01.09.1991 року дозволити бібліотекару Городищенської СШ вести групу продовженого дня (запис № 7 трудової книжки, копія наказу № 159-К від 02.09.1991 року); з 01.09.1992 року дозволити позивачці читати години медико - санітарної підготовки Городищенської СШ та уроки рос, мови та літератури народів світу в 5-6 кл. Городищенської СШ (запис № 8 трудової книжки, копія наказу № 176-К від 01.09.1992 року, копія наказу № 180-К від 01.09.1992 року); з 01.09.1994 року дозволити позивачці читати години медико - санітарної підготовки Городищенської СШ та години укр. мови у 5 класі Городищенської СШ (запис № 9 трудової книжки, копія наказу № 183-К від 01.09.1994 року); з 01.09.2000 року переведено на посаду вчителя української мови та літератури та зарубіжної літератури, залишивши її на посаді завідуючої шкільної бібліотеки Городищенської СЗОШ І-ІІІ ступенів (запис № 10 трудової книжки, копія наказу № 477-К від 01.09.2000 року); з 02.09.2002 року звільнена з посади завідуючої шкільної бібліотеки Городищенської СЗОШ І-ІІІ ступенів, залишивши її на посаді вчителя зарубіжної літератури (запис №11 трудової книжки, копія наказу № 318-К від 02.09.2002 року).

Таким чином, суд вважає, та як слідує з трудової книжки позивача, у спірні періоди ОСОБА_1 виконувались функції вчителя в закладі освіти, а робота у шкільній бібліотеці була по суміщенню.

Відтак, суд критично оцінює доводи відповідача стосовно того, що період роботи з 01.09.1983 по 02.09.2002 не врахований в стаж роботи, що дає право на виплату грошової допомоги, оскільки позивач працювала на посаді завідувача шкільної бібліотеки.

За змістом пункту 2 Примітки Переліку закладів і установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, у площині дії пункту 2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату відповідної грошової допомоги зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на відповідних посадах незалежно від форми власності або відомчої належності таких закладів і установ.

При цьому, суд зазначає, що право на отримання відповідної грошової допомоги не залежить та не пов`язане із призначенням саме пенсії за вислугою років, а є окремим правовим механізмом відповідної соціальної виплати, який також може реалізовуватись при призначенні пенсії за віком.

Правову позицію щодо права особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій неодноразово висловлено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 233/4308/17, у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 234/13835/17, від 28.02.2019 у справі № 718/2293/16-а, від 05.03.2019 у справі № 686/9307/17, від 12.03.2019 року по справі № 647/514/17, від 13.03.2019 по справі № 602/958/16-а, від 19.03.2019 по справі №466/5637/17, згідно з якою право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій в першу чергу пов`язується з досягненням нею пенсійного віку, наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Отже, в даній нормі йдеться про те, що обов`язковою умовою для отримання грошової допомоги є те, що особа, яка на день досягнення пенсійного віку, до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком.

З огляду на те, що позивач на момент призначення пенсії за віком працювала у відповідному закладі освіти та має достатній трудовий стаж роботи в такому закладі, при цьому, раніше не отримувала пенсію, суд вважає, що позивач має право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.03.2019 у справі №127/9277/17.

Отож, суд вважає, що у спірному випадку 01.09.1988 по 01.06.1989 року, з 01.09.1991 по 01.09.2002 слід зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» .

З огляду на це, в силу приписів п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивач має право на грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню).

При цьому, спірне рішення відповідача є протиправним та таким, що підлягає до скасування.

Частиною 1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Оскільки суд дійшов висновку, що даний позов підлягає до задоволення повністю, сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 4 від 11.04.2025 року щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 01.09.1988 по 01.06.1989 року, з 01.09.1991 по 01.09.2002 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 04 серпня 2025 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ),

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження: вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, Вінницька обл., Вінницький р-н, 21005 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.