Справа № 200/3007/25
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року Справа№200/3007/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув у спрощеному позовному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення від 28.02.2025 № 47 про відмову в призначенні пенсії;

зобов`язати зарахувати періоди роботи з 08.10.1989 по 24.11.1990 відповідно до записів трудової книжки від 02.09.1983 серія НОМЕР_1 та призначити з 21.02.2025 пенсію за віком.

В обґрунтування позову зазначено, що рішення про відмову в призначенні пенсії вмотивовано недостатністю страхового стажу, однак до страхового стажу безпідставно не враховано роботу в період членства в колгоспі на підставі відомостей трудової книжки. Позивач зауважила, що надана трудова книжка є достатньою підставою для підтвердження стажу роботи та не потребує підтвердження додатковими документами, трудова книжка заповнюється роботодавцем, а тому позивач не може бути позбавлена права на призначення пенсії за наявності недоліків оформлення записів про трудову діяльність роботодавцем.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в наданому до суду відзиві зазначило, що зарахування до страхового стажу періоду членства в колгоспі після 1965 року, здійснюється за умови виконання встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, або, за відсутності відомостей про поважні причини невиконання такого мінімуму до страхового стажу враховується час роботи за фактичною тривалістю. У випадку відсутності трудової книжки колгоспника або в разі відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника.

Наполягаючи на правомірність прийнятого рішення відповідач просив суд відмовити в задоволенні вимог позивача.

Третьою особою без самостійних вимог на предмет спору Головним управлінням Пенсійного фонду в Дніпропетровській області пояснень щодо позовних вимог не надано.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.05.2025 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору) із заявою від 21.02.2025 року про призначення пенсії відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» .

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач).

28.02.2025 відповідачем прийнято рішення від № 47 про відмову в призначенні пенсії. Рішення про відмову вмотивовано відсутністю необхідного страхового стажу 31 рік, страховий стаж позивача становить 30 років 10 місяців 3 дні. В рішенні зазначено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви не зараховано згідно з трудовою книжкою від 02.09.1983 серія НОМЕР_2 період роботи у колгоспі імені Карла Маркса з 08.10.1989 по 24.11.1990, оскільки сторінка із відомостями про трудову участь у колгоспі відсутня, довідка про встановлений та фактично виконаний мінімум трудової участі у громадському господарстві заявницею не надавався.

Згідно з рішенням від 28.02.2025 позивач набуде право на пенсійну виплату за досягнення 63 років з 17.12.2027,або у 60 років, з 17.12.2024 за умови надання довідки про встановлений та фактично виконаний мінімум трудової участі у громадському господарстві за період роботи у колгоспі імені Карла Маркса з 08.10.1989 по 24.11.1990 та набуття 31 року страхового стажу.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України №1058-IV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Статтею 26 цього Закону передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017, починаючи з 01.01.2024 - не менше 31 року.

У разі відсутності, починаючи з 01.01.2018, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу 24-34 роки (з 01.01.2027 по 31.12.2027).

Згідно з частиною 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно частини першої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п.п. 1, 2 постанови Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 "Про трудові книжки колгоспників" (далі - Постанова № 310), основним документом про трудову діяльність членів колгоспів є трудова книжка колгоспника. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

Відповідно до п.п. 5, 6 Постанови № 310 до трудової книжки колгоспника вносяться наступні дані, зокрема: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом до членів колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання; відомості про нагородження та заохочення.

Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою. Відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладено на голову колгоспу. Відповідальність за своєчасність та правильність заповнення трудових книжок несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа (п. 13 Постанови № 310).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за N 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 1.9 цього Порядку у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через веб-портал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача веб-порталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон).

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).

Пунктом 4.7 Порядку № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

При наданні оцінки спірному рішенню відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії з підстав недостатності страхового стажу та неврахування до страхового стажу періоду суд виходить з такого.

Оскільки спірний період стосується періоду часу до запровадження персоніфікованого обліку, питання щодо його врахування до страхового стажу має здійснюватися в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом 1058, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування

Враховуючи приписи ч.2 ст. 56 Закону №1788-XII, інформація про мінімум трудової участі в громадському господарстві та його виконання є необхідною для врахування до страхового стажу періоду членства в колгоспі, оскільки це впливає на зарахування стажу в повному обсязі або за фактичною тривалістю. Так, невиконання встановленого мінімуму трудової участі без поважних причин є підставою для врахування до трудового стажу часу роботи колгоспника за фактичною тривалістю.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів на підтвердження зайнятості в колгоспі позивачем до заяви про призначення пенсії надані: трудова книжка серії НОМЕР_2 , що містить записи № 11,12 про роботу членство позивача в колгоспі імені К. Маркса в період з 08.10.1989 по 24.11.1990, підставою внесення запису про прийняття у члени колгоспу визначено наказ від 12.10.1989, підставою запису про звільнення наказ від 24.11.1990.

Втім, трудова книжка позивача не містить відомостей про відпрацьовані вихододні та виконання позивачем встановленого мінімуму участі у сільськогосподарській діяльності.

Суд зазначає, що враховуючи приписи ч.2 ст.56 Закону №1788-XII з метою врахування стажу роботи у колгоспі заявнику до пенсійного фонду, за загальним правилом, необхідно надати трудову книжку колгоспника або трудову книжку із зазначенням відомостей про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві та його виконання. В противному випадку, трудовий стаж за період перебування у членстві колгоспу підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ.

На підставі вказаної інформації орган пенсійного фонду про зарахування зазначеного періоду до страхового стажу. У разі невиконання трудового мінімуму за відсутності поважних на те причин до стажу зараховують фактичну тривалість роботи.

Втім, позивач не надав жодних документів на підтвердження вказаних обставин ані до заяви про призначення пенсії ані до матеріалів позову.

Таким чином, відповідач правомірно не зарахував спірний період роботи до страхового стажу позивача, оскільки відсутні відомості про відпрацьовані вихододні та виконання встановленого мінімуму участі у сільськогосподарській діяльності, що унеможливлює визначення питання щодо виконання норм роботи та, відповідно, зарахування відповідного періоду повністю або за фактичною тривалістю.

Той факт, що записи трудової книжки позивача не містять виправлень та неточностей, ознак підробок тощо є недостатнім для зарахування спірних періодів роботи в колгоспах, оскільки відсутня необхідна інформація, передбачена частиною 2 статті 56 Закону №1788-XII, щодо мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

Суд зазначає, що відсутність відомостей про виконання позивачем річного мінімуму трудової участі у колгоспі не є формальними недоліками оформлення трудової книжки, оскільки відсутність таких відомостей унеможливлює можливість зарахування такого періоду до страхового стажу позивача.

Відтак, відповідачем правомірно не враховано до страхового стажу період членства позивача у колгоспі з 08.10.1989 по 24.11.1990 за відсутності відомостей про трудову участь позивача в зазначений період.

Згідно з п.3 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Такий критерій правомірності відповідачем був дотриманий.

З огляду на викладене, судом не встановлено порушень оскаржуваним рішенням критеріїв правомірності, визначених ч.2 ст.2 КАС України, а тому відсутні підстави для задоволення позову про визнання протиправним та скасування рішення від 28.02.2025 № 47 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання зарахувати періоди роботи з 08.10.1989 по 24.11.1990 відповідно до записів трудової книжки від 02.09.1983 серія НОМЕР_1 та призначення з 21.02.2025 пенсії за віком.

Підстави для здійснення розподілу судових витрат відсутні.

Беручи до уваги викладене вище, на підставі положень Законів України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про пенсійне забезпечення та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) адреса: адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач), адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3 РНОКПП 13486010

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (третя особа), адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, будинок 26,

Суддя А.С. Михайлик