Справа № 280/10200/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2025 року м. Дніпросправа № 280/10200/24
Суддя І інстанції Кисель Р.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 21.10.2024 № 20, прийняте за результатами розгляду заяви від 20.09.2023, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 2;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити позивачу 09.06.1968 р.н., пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до його пільгового стажу роботи за Списком №2 періодів роботи: з 19.06.1996 по 29.09.1997 на посаді електрозварника ручної зварки 2 розряду у ЗАТ «Запоріжбуд» БУ «Металургбуд»; з 30.09.1997 по 29.10.1997 на посаді електрозварника ручної зварки 3 розряду у ЗАТ «Запоріжбуд» БУ «Металургбуд»; з 12.11.1997 по 03.05.2001 на посаді електрозварника ручної зварки 3 розряду у ТОВ «Ремонтно-монтажному спеціалізованому підприємстві «ГАЗООЧИСТКА»; з 09.04.2002 по 27.12.2002 на посаді електрогазозварника ручної зварки 4 розряду у ЗАТ «Запоріжбуд» БУ «Металургбуд»; з 13.01.2004 по 11.02.2004 на посаді електрогазозварника ручної зварки 4 розряду у ЗАТ «Запоріжбуд» БУ «Металургбуд»; з 01.03.2004 по 31.05.2004 на посаді монтажника 3 розряду у ТОВ «Прокатбудсервіс»; з 01.06.2004 по 16.09.2004 на посаді електрогазозварника у ТОВ «Прокатбудсервіс»; з 01.09.2005 по 10.04.2006 на посаді електрогазозварника у ВАТ «Машинобудівний завод «ЕЛЕМ»; з 23.05.2006 по 15.09.2006 на посаді електрогазозварника 4 розряду у ТОВ «Кисеньмонтаж».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 21.10.2024 № 20, прийняте за результатами розгляду заяви від 20.09.2023, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до його пільгового стажу роботи за Списком №2 періодів роботи: з 19.06.1996 по 29.09.1997 на посаді електрозварника ручної зварки 2 розряду у ЗАТ «Запоріжбуд» БУ «Металургбуд»; з 30.09.1997 по 29.10.1997 на посаді електрозварника ручної зварки 3 розряду у ЗАТ «Запоріжбуд» БУ «Металургбуд»; з 12.11.1997 по 03.05.2001 на посаді електрозварника ручної зварки 3 розряду у ТОВ «Ремонтно-монтажному спеціалізованому підприємстві «ГАЗООЧИСТКА»; з 09.04.2002 по 27.12.2002 на посаді електрогазозварника ручної зварки 4 розряду у ЗАТ «Запоріжбуд» БУ «Металургбуд»; з 13.01.2004 по 11.02.2004 на посаді електрогазозварника ручної зварки 4 розряду у ЗАТ «Запоріжбуд» БУ «Металургбуд»; з 01.03.2004 по 31.05.2004 на посаді монтажника 3 розряду у ТОВ «Прокатбудсервіс»; з 01.06.2004 по 16.09.2004 на посаді електрогазозварника у ТОВ «Прокатбудсервіс»; з 01.09.2005 по 10.04.2006 на посаді електрогазозварника у ВАТ «Машинобудівний завод «ЕЛЕМ»; з 23.05.2006 по 15.09.2006 на посаді електрогазозварника 4 розряду у ТОВ «Кисеньмонтаж».

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та винести постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована помилковістю висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Вказує на те, що на правомірність рішення про відмову у призначенні пенсії на віком на пільгових умовах. Зазначає про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи позивача у зв`язку із відсутністю уточнювальний довідок.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.09.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Заява позивача від 20.09.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 в порядку екстериторіальності розглянута відповідачем.

За результатами розгляду заяви позивача від 20.09.2023 ГУ ПФУ в Хмельницькій області прийнято рішення від 28.09.2023 №20 про відмову в призначенні пенсії.

Не погодившись з рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списом №2, позивач звернувся до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.04.2024 у справі №280/640/24 було зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, період роботи з 05 вересня 2001 року по 04 квітня 2002 року в Закритому акціонерному товаристві «Запоріжбуд» Будівельне управління «Металургбуд», згідно довідки б/н від 04 квітня 2002 року та період роботи з 26 вересня 2006 року по 04 березня 2011 року в Публічному акціонерному товаристві «Будівельно-монтажне управління «Запоріжстальбуд-1» згідно довідки від 29 серпня 2023 року №695.

Також зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії, подану ОСОБА_1 20 вересня 2023 року, та прийняти рішення, вирішивши питання про наявність підстав для зарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 19.06.1996 по 29.09.1997, з 30.09.1997 по 29.10.1997, з 12.11.1997 по 03.05.2001, з 09.04.2002 по 27.12.2002, з 13.01.2004 по 11.02.2004, з 01.03.2004 по 31.05.2004, з 01.06.2004 по 16.09.2004, з 01.09.2005 по 10.04.2006, з 23.05.2006 по 15.09.2006 до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.09.2024 по справі №280/640/24 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року у справі №280/640/24 змінено в частині наданої судом правової оцінки, з урахуванням висновків, викладених в мотивувальній частині цієї постанови.

Ну виконання зазначених судових рішень відповідачем повторно розглянута заява позивача від 20.09.2023 про призначення пенсії на пільгових умовах та рішенням від 21.10.2024 за №20 відмовлено у призначенні пенсії.

Так у рішенні від 21.10.2024 за №20 зазначено, що: «На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.04.2024 №280/640/24, яке набрало законної сили згідно постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 26.09.2024, головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до пільгового стажу роботи за Списком №2 зараховано період роботи з 05 вересня 2001 року по 04 квітня 2002 року в Закритому акціонерному товаристві «Запоріжбуд» Будівельне управління «Металургбуд», згідно довідки б/н від 04 квітня 2002 року та період роботи з 26 вересня 2006 року по 04 березня 2011 року в Публічному акціонерному товаристві «Будівельно-монтажне управління «Запоріжстальбуд-1» згідно довідки від 29 серпня 2023 року №695 та повторно розглянуто заяву від 20.09.2023.

Відповідно наданих до заяви від 20.09.2023 документів та з врахуванням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.04.2024 страховий стаж становить 35 років 2 місяці 2 дні, в тому числі пільговий стаж роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, становить 9 років 7 місяців 21 день.

До пільгового стажу роботи за Списком №2 не зараховано період роботи з 19.06.1996 по 29.09.1997, з 30.09.1997 по 29.10.1997, з 12.11.1997 по 03.05.2001, з 09.04.2002 по 27.12.2002, з 13.01.2004 по 11.02.2004, з 01.03.2004 по 31.05.2004, з 01.06.2004 по 16.09.2004, з 01.09.2005 по 10.04.2006, з 23.05.2006 по 15.09.2006, оскільки відсутні довідки, уточнюючі пільговий характер роботи згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, посада в яких відповідатиме первинним документам, із посиланням на списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, чинні на період роботи, а також відсутні накази про результати атестації робочих місць за умовами праці, переліки атестованих робочих місць.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки відсутній необхідний пільговий стаж роботи визначений п. 2 ч. 2 статті 114 Закону».

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся з даним позовом до суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Далі Закон №1058-ІV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Відповідно до ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Як вбачається з оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 21.10.2024 № 20 до пільгового стажу роботи за Списком №2 не зараховано періоди роботи позивача з 19.06.1996 по 29.09.1997, з 30.09.1997 по 29.10.1997, з 12.11.1997 по 03.05.2001, з 09.04.2002 по 27.12.2002, з 13.01.2004 по 11.02.2004, з 01.03.2004 по 31.05.2004, з 01.06.2004 по 16.09.2004, з 01.09.2005 по 10.04.2006, з 23.05.2006 по 15.09.2006, оскільки відсутні довідки, уточнюючі пільговий характер роботи.

Колегія суддів проаналізувавши підстави для відмови у зарахуванні періодів роботи позивача до пільгового стажу і відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, зазначає наступне.

Згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Так, згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Згідно п.1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі№ 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.

Як вбачається з копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 09.07.1986, позивач у спірні період працював:

з 19.06.1996 по 29.09.1997 на посаді електрозварника ручної зварки 2 розряду у ЗАТ «Запоріжбуд» БУ «Металургбуд»;

з 30.09.1997 по 29.10.1997 на посаді електрозварника ручної зварки 3 розряду у ЗАТ «Запоріжбуд» БУ «Металургбуд»;

з 12.11.1997 по 03.05.2001 на посаді електрозварника ручної зварки 3 розряду у ТОВ «Ремонтно-монтажному спеціалізованому підприємстві «ГАЗООЧИСТКА»;

з 09.04.2002 по 27.12.2002 на посаді електрогазозварника ручної зварки 4 розряду у ЗАТ «Запоріжбуд» БУ «Металургбуд»;

з 13.01.2004 по 11.02.2004 на посаді електрогазозварника ручної зварки 4 розряду у ЗАТ «Запоріжбуд» БУ «Металургбуд»;

з 01.03.2004 по 31.05.2004 на посаді монтажника 3 розряду у ТОВ «Прокатбудсервіс»;

з 01.06.2004 по 16.09.2004 на посаді електрогазозварника у ТОВ «Прокатбудсервіс»;

з 01.09.2005 по 10.04.2006 на посаді електрогазозварника у ВАТ «Машинобудівний завод «ЕЛЕМ»;

з 23.05.2006 по 15.09.2006 на посаді електрогазозварника 4 розряду у ТОВ «Кисеньмонтаж».

Суд апеляційної інстанції зауважує, що записи трудової книжки позивача містять інформацію щодо: періодів, що зараховуються до спеціального трудового стажу, професії або посади, що обіймалися позивачем у спірний період.

У вказані вище періоди роботи позивача діяли Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, і професії, за якими працював позивач, належали до посад, віднесених до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, робота позивача за професією (посадою), яка передбачена Списком № 2у спірні періоди, підтверджена належним чином оформленими записами в трудовій книжці.

При цьому, колегія суддів враховує, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання, згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (надалі Порядок № 442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (надалі - Мінпраці) від 01 вересня 1992 року № 41 (надалі Методичні рекомендації).

Окрім того, згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку №442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Системний аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

З вищенаведеного слідує, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII.

Разом з тим, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Тобто, навіть у випадку не проведення атестації робочих місць з вини роботодавця, період роботи повинен бути зарахований до пільгового стажу особи.

Зазначена позиція узгоджується з позицією висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19).

Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує, що згідно з наявними в матеріалах справи Індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування (Форма ОК-5), період роботи позивача з 1999 року по 2001 року та у 2006 році обліковується за кодом підстави для обліку спецстажу ЗПЗ013Б1.

Відповідно до п. 1 Додатку 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 №454 (далі - Порядок №454):

- під кодом ЗПЗ013Б1 обліковується спеціальний стаж працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам

Відповідно, оскільки в довідці форми ОК-5 зазначені відомості про код підстави для обліку спеціального стажу ЗП3013Б1 за період з 1999 року по 2001 року та у 2006 році, враховуючи незмінність умов праці позивача за період з 12.11.1997 по 03.05.2001 та з 23.05.2006 по 15.09.2006, наявність відповідних записів про роботу позивача за вказаний період у трудовій книжці, колегія суддів робить висновок що зазначені періоди роботи є належним чином підтвердженими.

Таким чином, зважаючи на те, що трудова книжка позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, містить необхідні записи за спірні періоди, які свідчать, що позивач працював на посадах, робота на яких підлягає пільговому обрахунку за Списком №2, беручи до уваги, що частина спірних період додатково підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування (Форма ОК-5), а також те, що позивач не є відповідальною особою за проведення атестації робочих місць, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у зарахування до пільгового стажу спірних періодів.

Враховуючи вказане, спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 21.10.2024 № 20 є протиправним та підлягає скасуванню.

В свою чергу, зважаючи на те, що з урахуванням спірних періодів роботи позивача, які за наслідками судового розгляду підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком №2, ОСОБА_1 має необхідний пільговий стаж, беручи до уваги відсутність інших підстав для відмови у призначення пенсії за віком на пільгових умовах, колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

В повному обсязі постанова складена 05 серпня 2025 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя С.М. Іванов