Справа № 200/4060/25
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року Справа№200/4060/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Галатіної О.О. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду, через представника позивача Павлової О.О., надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про:

- визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії від 25.03.2025 № 87;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву від 18.03.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про призначення пенсії з врахуванням страхового стажу в період навчання з 01.09.1991 року по 07.06.1994 рік та Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з дня звернення 18.03.2025 року.

Обґрунтовуючи позов позивач посилається на те, що 18.03.2025 року вона звернулась із заявою про призначення їй пенсії на пільгових умовах у зв`язку із досягнення необхідного пільгового стажу. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі Відповідач) від 25.03.2025 року за № 87 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недосягненням пенсійного віку на пільгових умовах по Списку №2.

Поряд із цим, відповідачем не зараховано до страхового стажу періоду навчання позивача.

Вказує на те, що відповідач під час розгляду заяви позивача керувався нормою п.2 ч.2. ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020.

Ухвалою суду від 09 червня 2025 року відкрите провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якої, зокрема зазначив, що відмовляючи в призначені пенсії за віком на пільгових умовах Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виходило з наступних обставин: Вік позивача становить 50 років 2 місяці 7 днів. Страховий стаж позивача становить 28 років 0 місяців 16 днів. Пільговий стаж позивача становить 11 років 5 місяців 4 дні.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до загального страхового стажу позивача не зараховано: - Диплом НОМЕР_1 від 97.06.1994р., оскільки дата вступу на українській стороні диплому - 1994р та ім`я не відповідає паспорту ( ОСОБА_2 ), а на російській стороні - 1991р. та наявні виправлення року вступу. - Згідно трудової книжки № НОМЕР_2 від 06.07.1992р. період навчання з 01.09.1991р. по 07.06.1994р, оскільки відсутня дата диплома.

За доданими документами до пільгового стажу зараховано період роботи з 2011р. по 2022р. по даним реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5). Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутності необхідного віку передбаченого пп.2 п.2 статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , 18.03.2025 звернулася до органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви, Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення і від 25.03.2025 № 87 про відмову в призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутності необхідного віку передбаченого пп.2 п.2 статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,

Згідно вищезазначеного рішення вбачається, що вік заявниці 50 років 2 місяці 7 днів.

Страховий стаж особи становить - 28 років 0 місяців 16 днів.

Пільговий стаж особи становить - 11 років 5 місяців 4 дні.

До загального страхового стажу заявника не зараховано:

Диплом НОМЕР_1 від 97.06.1994р., оскільки дата вступу на українській стороні диплому - 1994р та ім`я не відповідає паспорту ( ОСОБА_2 ), а на російській стороні - 1991р. та наявні виправлення року вступу.

Згідно трудової книжки № НОМЕР_2 від 06.07.1992р. період навчання з 01.09.1991р. по 07.06.1994р, оскільки відсутня дата диплома.

За доданими документами до пільгового стажу зараховано період роботи з 2011р. по 2022р. по даним реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5).

Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату: 12.01.2030.

Відповідно до копії трудової книжки сер. НОМЕР_5 (в частині спірного періоду), Позивачка:

- з 01.09.1991 року по 07.06.1994 рік проходила навчання в ПТУ №80«Родинське» (запис 3).

Відповідно до диплому сер. НОМЕР_1 від 97.06.1994, позивач проходила навчання з 01.09.1991 року по 07.06.1994 рік проходила навчання в ПТУ №80«Родинське», закінчила повний курс середнього професійно-технічного училища за професію слюсар-складальник радіоелетронної апаратури та приладів і здобула середню освіту.

Відповідно до довідки від 25.04.2025 №19, ОСОБА_1 дійсно навчалась у ПТУ № 80 м. Родинське Донецької області (ПТУ № 80 м. Родинське Донецької області було реорганізовано у Родинський професійний ліцей наказом Міністерства освіти і науки України № 518 від 22.06.2004р.) з 01.09.1991 р. по 06.06.1994 р. за спеціальністю «Слюсар складальник радіоелектронної апаратури та приладів». На підставі випускного кваліфікаційного іспиту була присвоєна кваліфікація слюсаря - складальника радіоелектронної апаратури та приладів - третього розряду. Диплом НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що Відповідачем до загального стажу не зараховано період навчання з 01.09.1991 року по 07.06.1994 рік, що підтверджується розрахунком стажу позивачки.

Спірним питанням по даній адміністративній справі є правомірність відмови відповідача у призначенні пенсії на пільгових умовах та зарахуванні до загального стажу періоду навчання позивача.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами, суд зазначає наступне.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

До спірних правовідносин суд застосовує норми матеріального права з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові Великої Палати Верховного суду від 03 листопада 2021 року у зразковій справі № 360/3611/20.

3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148, що доповнив Закон № 1058 розділом XIV-1, який містить п. 2 ч. 2 ст. 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами ст. 12 Закону № 1788 право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з п. «б» ст. 13 Закону № 1788 в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений п. «б» ст. 13 Закону № 1788 вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до п. 1 резолютивної частини Рішення КСУ № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14 пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213.

Згідно з п. 3 резолютивної частини Рішення КСУ № 1-р/2020 застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213 для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (п. 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058 з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (п. 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, п. 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020, а не Закону № 1058.

Велика Палата Верховного Суду відхилила доводи пенсійного органу про те, що відповідно до ст. 5 Закону № 1058 дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону; виключно цим Законом визначаються, зокрема: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком. Адже Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що Закон № 1788 був прийнятий раніше за Закон № 1058.

Велика Палата Верховного Суду також не погодилась з посиланням пенсійного органу на абзац другий пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, відповідно до якого положення Закону № 1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом № 2148 мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. На думку пенсійного органу, це положення свідчить про обмеження сфери застосування Закону № 1788 відносинами, про які йдеться в цьому пункті. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якби таким був намір законодавця, то він мав би виключити із Закону № 1788 всі інші положення, чого зроблено не було.

Висновки суду по суті позовних вимог.

З огляду на викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії від 25.03.2025 № 87, яким Позивачці відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутності необхідного віку передбаченого пп.2 п.2 статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Щодо зарахування до стажу позивачки період її навчання суд виходить з настуного.

Судом встановлено, що до страхового стажу не зараховано:

Диплом НОМЕР_1 від 97.06.1994р., оскільки дата вступу на українській стороні диплому - 1994р та ім`я не відповідає паспорту ( ОСОБА_2 ), а на російській стороні - 1991р. та наявні виправлення року вступу.

Згідно трудової книжки № НОМЕР_2 від 06.07.1992р. період навчання з 01.09.1991р. по 07.06.1994р, оскільки відсутня дата диплома.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що у відповідності до записів у трудовій книжці сер. НОМЕР_5 (в частині спірного періоду), Позивачка:

- з 01.09.1991 року по 07.06.1994 рік проходила навчання в ПТУ №80«Родинське» (запис 3).

Відповідно до диплому сер. НОМЕР_1 від 97.06.1994, позивач проходила навчання з 01.09.1991 року по 07.06.1994 рік проходила навчання в ПТУ №80«Родинське», закінчила повний курс середнього професійно-технічного училища за професію слюсар-складальник радіоелетронної апаратури та приладів і здобула середню освіту.

Суд зазначає, що УПФ не враховані положення пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників», згідно з якими відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Суд звертає увагу, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки та диплому не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 30 листопада 2018 року у справі №235/4179/17.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Поряд із цим, відповідно до довідки від 25.04.2025 №19, ОСОБА_1 дійсно навчалась у ПТУ № 80 м. Родинське Донецької області (ПТУ № 80 м. Родинське Донецької області було реорганізовано у Родинський професійний ліцей наказом Міністерства освіти і науки України № 518 від 22.06.2004р.) з 01.09.1991 р. по 06.06.1994 р. за спеціальністю «Слюсар складальник радіоелектронної апаратури та приладів». На підставі випускного кваліфікаційного іспиту була присвоєна кваліфікація слюсаря - складальника радіоелектронної апаратури та приладів - третього розряду. Диплом НОМЕР_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що період навчання підлягає зарахуванню до страхового стажу Позивача.

Враховуючи встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку, що Позивачка набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788, оскільки на час звернення за призначенням пенсії вона досягла 50-річного віку та набула необхідний страховий і пільговий стаж.

Належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є покладання на відповідача обов`язку призначити Позивачці пенсію з 18 березня 2025 (з дати звернення за призначенням пенсії) на підставі п. «б» ст. 13 Закону № 1788 в редакції, яка діяла до ухвалення Закону № 213.

Застосовуючи цей спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що судовий захист має бути ефективним, зокрема виключати повторне звернення до суду, а також враховує положення ч. 2 ст. 9 КАС.

Крім того, саме такий спосіб захисту порушеного права застосований Верховним Судом за наслідками розгляду зразкової справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 992,00 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії від 25.03.2025 № 87.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , з 18 березня 2025 року, пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 №1-р/2020, зарахувавши до її страхового стажу період навчання з 01.09.1991 року по 07.06.1994 рік.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 121 гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Суддя О.О. Галатіна