Справа № 405/2298/25
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/2298/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2025 Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючої судді Шевченко І.М.

за участю секретаря судового засідання Мишевець Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Кропивницький адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковальова Тетяна Павлівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Ковальова Т.П., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулася в суд зі скаргою до ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, в якій просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування поданого позову зазначила, що позивач маючи хронічне, психічне, невиліковне захворювання 04.04.2025 був госпіталізований за місцем реєстрації до КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької області. 28.03.2025 року позивача було зобов`язано з`явитись на 07.04.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 для розгляду адміністративної справи. В зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні він уклав угоду з адвокатом, згідно умов вказаної угоди, адвокат Ковальова Т.П. мала повідомити ТЦК про неможливість явку позивача на розгляд адміністративної справи та подати клопотання про відкладення розгляду справи. Листом № 1/5398 від 10.04.2025 року відповідач повідомив адвоката про виклик на 12.04.2025 до ТЦК для розгляду адміністративної справи, при цьому не повідомивши особу, щодо якої безпосередньо мав здійснюватися розгляд адміністративної справи, знехтувавши перебування особи в медичному стаціонарі. 10.04.2025 адвокат Ковальова Т.П. повідомила відповідача про відсутність повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 на розгляд адміністративної справи 12.04.2025, а попередній договір з адвокатом стосувався лише одноразової дії, а саме: повідомлення відповідача про неможливість прибуття ОСОБА_1 07.04.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 та відкладення розгляду справи. Відповідачем проігноровано вказане повідомлення та проведено розгляд справи без належного повідомлення позивача. В зв`язку з неналежним повідомленням позивача та проведенням розгляду справи без його участі вважає постанову незаконною та такою, що прийнята в порушення вимог чинного законодавства України, а тому вона підлягає скасуванню.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.05.2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, та призначено справу до розгляду.

23.05.2025 року до суду ІНФОРМАЦІЯ_4 подано відзив, в якому відповідач просить залишити постанову № 1/5760 від 12.04.2025 без змін та відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, представником позивача подано в суд заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до вимог ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За обліковими даними ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 23.08.2024 перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовозобов`язаний, що покладає на нього обов`язок дотримання законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію і дотримання правил військового обліку.

Згідно частини 3 статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально- якісний, персонально-первинний та персональний.

На адресу місця проживання громадянина ОСОБА_1 засобами зв`язку була надіслана повістка №2674534, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно інформації у повістці, військовозобов`язаний ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою уточнення даних на 06.03.2025 року на 14.00 годин.

З Укрпошти до ІНФОРМАЦІЯ_1 повернута повістка №2674534 з довідкою про причини повернення/досилання, яка містить помітку про відсутність адресату за вказаною адресою.

У відповідності до частини 2 пункту 41 Порядку, військовозобов`язаний ОСОБА_1 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на 06.03.2025 року на 14.00 годин, однак у вказаний час до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про поважні причини неприбуття не повідомив, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію(ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», частину 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пункти 20, 21 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», підпункт 2 пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», передбачених додатком 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 ).

Громадяни за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

28.03.2025 року відносно правопорушника ОСОБА_1 , уповноваженою на те особою, був складений протокол №1/4538 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 статті 210-1 Кодексом України про адміністративні правопорушення.

З метою забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення, задля можливості реалізації наданих їй процесуальних прав, громадянину ОСОБА_1 28.03.2025 було вручене повідомлення про запрошення до ІНФОРМАЦІЯ_1 №7 яким повідомлено про дату, час і місце розгляду справи. Розгляд справи було призначено на 07.04.2025.

Позивач не заперечується факт отримання ним повідомлення про необхідність явки на розгляд справи 07.04.2025.

В зв`яку із загострення психічної хвороби позивача було госпіталізовано на стаціонарне лікування, позивач уклав угоду з адвокатом Ковальовою Т.П. де чітко було визначено послугу, яку адвокат мав надати клієнту, а саме: повідомити ІНФОРМАЦІЯ_3 про причину своєї неявки 07.04.2025 на розгляд справи і проханням відкласти розгляд.

Листом № 1/5398 від 10.04.2025 року відповідач направив адвокату Ковальовій Т.П. виклик на нову дату розгляду адміністративної справи, на 12.04.2025, при цьому не повідомивши особу, щодо якої безпосередньо мав здійснюватись розгляд адміністративної справи.

Листом № 56 від 10.04.2025 року, адвокат Ковальова Т.П. повідомила відповідача про те, що повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 на розгляд адміністративної справи ОСОБА_1 , який перебуває на лікуванні загостреного психічного захворювання в іншій області України вона не отримувала, а попередній договір з адвокатом стосувався лише одноразової дії, а саме: повідомлення відповідача про неможливість прибуття ОСОБА_1 07.04.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п. 41 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16.05.2024 р. № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ, у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає наявність умислу в ухиленні від прибуття за викликом, а оскільки повістка мною отримана не була я не мав об`єктивної можливості, виконати свій обов`язок, відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» де зазначено, що «громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду», що виключає вину в моїх діях.

З постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушив абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме не прибув 12.04.2025 року за викликом ІНФОРМАЦІЯ_3 . Правопорушення вчинено під час дії особливого періоду.

Цією постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00 грн.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч.1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст. 210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

У відповідності до абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно із абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.

Відповідно до абз. 5 п. 79 Порядку районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Інші форми запрошення, сповіщення про необхідність явки до ТЦК та СП законодавцем не встановлені.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Виходячи з наведених правових норм, в контексті спірних правовідносин, визначальним для кваліфікації дій позивача як порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт неявки позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 саме за повісткою, яка вручена позивачу, або вважається такою, що вручена.

Повістка є формою запрошення (сповіщення, повідомлення) особи про необхідність явки до територіального центру комплексування та соціальної підтримки.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки доводи позивача спростовані не були, будь-які сумніви з приводу наявності вини позивача трактуються на користь останнього, а наявні у справі докази не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення передбачене ст. 210-1 ч. 3 КУпАП, оскільки йому було невідомо про проведення розгляду, так як позивачем не направлялася на його адресу повістка, вказане повідомлення направлялося на адресу адвоката, яка на той час не мала повноважень на представлення інтересів позивача під час розгляду справи.

Отже, за таких обставин, оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є незаконною та в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч. 3 КУпАП, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.5, 6, 9, 72, 77, 132, 139, 241, 242, 244, 245, 246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ковальова Тетяна Павлівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, -задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.04.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції, яким є Третій апеляційний адміністративний суд, протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Подільського

районного суду

міста Кропивницького Ірина Миколаївна Шевченко