Справа № 420/38751/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/38751/24

Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф. Дата і місце ухвалення: 11.06.2025р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Тернопільській області, третя особа ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області №51 від 17 вересня 2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 3акону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 в колгоспі ім. Кірова, Белградського району Одеської області:

у 1985 році - 59 людино-днів,

у 1986 році - 38 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік 180,

у 1987 році - 140 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік 180, але причина не вироблення встановленого мінімуму трудоднів рішенням правління колгоспу №1 від 12.02.1988р. визнана поважною, що підтверджується записом в трудовій книжці №4 (сторінки 18, 19),

у 1988 році - 231 людино - день при встановленому мінімуму трудоднів за рік 180,

у 1989 році - 152 людино - дні при встановленому мінімуму трудоднів за рік 180,

у 1990 році - 188 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік 180,

у 1991 році - 249 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік 180,

у 1992 році - 275 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік 180,

у 1993 році - 287 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік 180,

у 1994 році - 369 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік 180,

у 1995 році - 100 людино - днів при встановленому мінімуму трудоднів за рік 180;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Тернопільській області призначити з 14 червня 2024 року ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що при досягненні пенсійного віку та наявності страхового стажу 31 років 05 місяців 20 днів 10.09.2024р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на підставі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідну заяву за принципом екстериторіальності розгляду заяв передано на розгляд до ГУ ПФУ в Тернопільській області, рішенням якого №51 від 17 вересня 2024 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком з підстав відсутності у нього необхідного страхового стажу (не менше 30 років). Таке рішення позивач вважає незаконним та зазначав, що висновки територіального органу ПФУ про те, що страховий стаж заявника становить 29 років 06 місяців 03 дні спростовуються записами трудової книжки ОСОБА_1 , а також відомостями архівних та інших довідок, наданих позивачем разом із заявою про призначення пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 17.09.2024р. №51 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Тернопільській повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.09.2024р. про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 3акону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи за 1985 рік, 1986 рік, 1995 рік за фактичним виконанням встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві 180 день, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991, 1992, 1993, 1993, 1994 роки повністю.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ГУ ПФУ в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення від 11.06.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу ОСОБА_1 враховано всі періоди його роботи, внаслідок чого встановлено, що страховий стаж заявника становить 29 років 06 місяців 03 дні, що є не достатнім для призначення пенсії за віком згідно ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (не менше 30 років).

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.09.2024р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV.

До вказаної заяви ОСОБА_1 додав: паспорт серії НОМЕР_1 ; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; довідку ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.06.2023р. №380 про проходження військової служби; трудову книжку серії НОМЕР_2 від 27.07.1982р.; архівну довідку трудового архіву Болградської міської ради Одеської області від 05.06.2023р. №780/03-21; архівний витяг трудового архіву Болградської міської ради Одеської області від 05.06.2023р. №781/03-21; архівну довідку архівного відділу Болградської районної військової адміністрації від 03.06.2024р. №153/03-27; довідку філії «Ізмаїльське сільське господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» від 12.06.2023р. №15; довідку Управління соціального захисту населення Болградської районної військової адміністрації від 15.05.2023р. №731; довідку Управління соціального захисту населення Болградської районної державної адміністрації від 10.09.2024р. №02/01-3713; довідку Болградського районного центру зайнятості від 31.05.2023р. №1195.

Відповідно до п.п.4.1 та 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за №1566/11846, заяву позивача за принципом екстериторіальності передано для розгляду до ГУ ПФУ в Тернопільській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області №51 від 17 вересня 2024 року відмовлено в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком у зв`язку з відсутністю у нього необхідного страхового стажу, визначеного Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (не менше 30 років).

Зокрема, у вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 29 років 06 місяців 03 дні.

При цьому, вказано, що за поданими документами до страхового стажу враховано всі періоди роботи.

Не погоджуючись з правомірністю зазначеного рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, дійшов висновку, що територіальним органом ПФУ здійснено не правильний обрахунок страхового стажу позивача у колгоспі ім. Кірова Болградського району Одеської області, оскільки при виконанні особою мінімуму трудової участі в громадському господарстві або ж невиконанні відповідного мінімуму з поважних причин стаж роботи зараховується у повному обсязі, а не за фактичною тривалістю, як це враховано відповідачем. А відтак, за висновками суду, зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 у колгоспі ім. Кірова Болградського району Одеської області підлягають періоди роботи за 1985 рік, 1986 рік, 1995 рік відповідно до виконання річного мінімуму 180 день, а 1987, 1988, 1989, 1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1993 роки повністю. Не вірний обрахунок вказаних судом спірних періодів страхового стажу свідчить про протиправність оскаржуваного рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області №51 від 17.09.2024р.

Поряд з цим, суд не знайшов підстав для задоволення вимоги позову щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Тернопільській області призначити з 14 червня 2024 року ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зазначивши про її передчасність з огляду на те, що функцію по обрахунку страхового стажу із урахуванням спірних періодів пенсійний орган не виконав. А відтак, за висновками суду, належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання ГУ ПФУ в Тернопільській повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.09.2024р. про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 3акону із зарахуванням до страхового стажу відповідних періодів роботи.

На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ГУ ПФУ в Тернопільській області, тобто в частині задоволення позову ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у відповідній частині виходячи з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV, який набрав чинності з 01.01.2004р. (далі - Закон №1058-IV).

Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч.1 ст.24 Закону №1058-IV)

Згідно ч.2, ч.4 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

В розумінні ч.4 ст.24 Закону №1058-IV «законодавством, що діяло раніше» в даному випадку є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII.

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004р.), зокрема, у статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Таким чином, за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то враховується час роботи за фактичною тривалістю, якщо ж виконував встановлений мінімум трудової участі або не виконував з поважних причин, то зараховується весь період роботи.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію вказаної норми Закону №1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993р. №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Пунктами 1 та 2 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку №637).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Відомостями наявної в матеріалах справи трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 27.07.1982р. підтверджено виконання позивачем річного мінімуму трудової участі в колгоспі ім. Кірова в 1988, 1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1993, а також не виконання такого мінімуму з поважних причин у 1987 та 1989 роках.

А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказані періоди роботи підлягають зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 повністю.

Однак, як вбачається наявного в матеріалах справи розрахунку страхового стажу, здійсненого ГУ ПФУ в Тернопільській області, відповідний стаж не зараховано у повному обсязі, що спростовує твердження апелянта про те, що до страхового стажу позивача враховано всі періоди.

Що ж до періодів роботи ОСОБА_1 за 1985 рік, 1986 рік, 1995 рік, то матеріалами справи, зокрема записами трудової книжки та архівної довідки трудового архіву Болградської міської ради Одеської області від 05.06.2023р. №780/03-21, підтверджено не виконання позивачем річного мінімуму трудової участі в колгоспі та не підтверджено наявності поважних причин такого невиконання, тому колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що ці періоди підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача за фактичним виконанням встановленого мінімуму його трудової участі.

За наведених обставин та їх правового регулювання, рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області №51 від 17 вересня 2024 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 3акону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним та підлягає скасуванню з підстав не правильного здійснення територіальним органом ПФУ розрахунку страхового стажу позивача, який дає право на призначення пенсії.

Колегія суддів погоджується з обраним судом першої інстанції способом захисту порушених прав позивача у спірних правовідносинах. Апеляційна скарга ГУ ПФУ не містить обґрунтування щодо помилковості таких висновків суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_1 , а тому підстав для задоволення апеляційної скарги ГУ ПФУ в Тернопільській області та скасування рішення суду від 11.06.2025р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 04 серпня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук