Справа № 522/11232/25-Е
Суддя: Абухін Р. Д.
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/329/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Абухіна Р.Д.,

за участі секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання противоправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 21.05.2025 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови № АВ/32820 від 14.12.2024 року за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.12.2024 відносно позивача було складено постанову № АВ/32820 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, за якою накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000 грн. Постанову вважає незаконною, оскільки при її складенні були порушенні норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10 грудня 2024 року ОСОБА_1 було зупинено представниками поліції та на вимогу яких надано паспорт громадянина України, а також, на мобільному телефоні відкрито додаток Резерв+, тому вважає викладені у постанові фактичні обставин у справі, щодо ненадання військово-облікового документу та документу, що підтверджує мою особу, не відповідають дійсності.

Вважає, що відповідно до Примітки статті 210 КУпАП, Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Також, у позові зазначає, що ОСОБА_1 має на власному мобільному телефоні застосунок «Резерв+» та зареєстрований в даній інформаційно-комунікаційній системі. В постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності чітко зазначено дані паспорту ОСОБА_1 , що також, на його думку вказує на те, що ОСОБА_1 було надано документи, які засвідчують особу.

ОСОБА_1 не був повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, не подавав заяви про згоду на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності та заперечує проти обставин, що слугували підставою для притягнення його до відповідальності, а отже, на виконання положень чинного Закону відносно нього в обов`язковому порядку повинно бути складено протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що всупереч вимогам чинного законодавства, протокол про адміністративне правопорушення взагалі не було складено, постанова будь яких відомостей про складання протоколу про адміністративне правопорушення, не містить.

Ухвалою суду від 22.05.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Також, ухвалою суду від 22.05.2025 витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином посвідчені копії матеріалів по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

До суду 28.07.2025 надійшов відзив від ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На обґрунтування відзиву зазначено, що проти задоволення позовних вимог заперечують в повному обсязі, оскільки протоколом № ГСР№2673 від 10.12.2024 зафіксовано відсутність у позивача при собі військово-облікового документа, у зв`язку з чим останній не пред`явив його уповноваженій особі відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Пункт 10-1 Додатку 2 Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 р. № 1487 зобов`язує у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану військовозобов`язаних мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

У відзиві зазначено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 працівниками поліції в порядку ст. 259 КУпАП та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення був належним чином повідомлений про час місце розгляду справи, йому були належним чином роз`яснені права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, але від надання пояснень та підпису протоколу відмовився про що свідчать підписи свідків.

Також, до відзиву надано копію матеріалів адміністративної справи про адміністративне правопорушення.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи для участі у розгляді не прибув, копію постанови йому було направлено поштовим зв`язком 30.12.2024 року.

У судове засідання 29.07.2025 позивач та його представник не з`явились, повідомлені належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судових засідань був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 працівниками патрульної поліції.

Начальником групи соціальної роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 10.12.2024 складено протокол № ГСР/2673 про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 10.12.2024 о 21 год. 30 хв. в умовах особливого періоду, під час дії воєнного стану та проведення мобілізації, при перевірці документів інспектором 2 взводу 7 роти 1 бат. полку УПП а Одеській обл. ДПП лейтенантом поліції Валерієм Мельничуком, у складі екіпажу «Океан 302», у ОСОБА_1 на розі АДРЕСА_1 (після ДТП) було виявлено, що у порушення ч.2 пп.10-1 п.1 Додатку №2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» не має при собі військово-обліковий документ, разом з документом, шо посвідчує особу, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Також, у вказаному протоколі зазначено, що факт вчиненого правопорушення підтверджують свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . У протоколі зазначено про розгляд справи про адміністративне правопорушення 14.12.2024 о 19:00 годині. Також, у протоколі зафіксовано, що від пояснень і підписання протоколу позивач відмовився, у присутності свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4

14.12.2024 відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення, за наслідками якої начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 винесено оскаржувану постанову № АВ/32820 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, проведення мобілізації та воєнного стану при перевірці документів 10 грудня 2024 о 21 годині 30 хвилин інспектором ДПП лейтенантом поліції Валерієм Мельниченком на розі вулиць Успенська та Італійської, у порушення абз 2 пп.10-1 п.1 Додатку №2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» не мав при собі військово-обліковий документ, разом з документом, шо посвідчує особу.

Заяв, листів, повідомлень тощо про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення, матеріали витребуваної адміністративної справи, що розглядалася ІНФОРМАЦІЯ_5 , не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 6 ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАСУ) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» статтю 210-1 КУпАП викладено в новій редакції, і ці зміни набули чинності 19.05.2024.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а ч. 3 ст. 210 КУпАП - за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст.235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2ст. 251 КУпАП).

Згідно з ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП. Протокол складається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з роз`ясненням їй прав та обов`язків, а також врученням їй копії протоколу.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок), Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154.

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Частиною 6 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період проведення мобілізації (крім цільової) на громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років покладений обов`язок мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до частин 5, 6 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через медіа.

Відповідно до п.п. 1-11 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559, військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 "Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа". Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами Електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559. Особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ.

Відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. У разі коли відомості, зазначені у графах 1-5, 13 та 14 військово-облікового документа на бланку, не відповідають відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, він вважається недійсним.

Відповідність відомостей, зазначених у військово-обліковому документі на бланку, відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, перевіряється через:

електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки або його відділ (орган СБУ, розвідувальний орган).

У разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:

у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;

в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.

Військово-обліковий документ в електронній формі та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Відомості про сформований військово-обліковий документ в електронній формі відображаються у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли був оприлюднений Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про загальну мобілізацію. Строк проведення загальної мобілізації продовжувався відповідними Указами Президента і триває на час розгляду справи судом.

Отже, позивач є повнолітнім громадянином України чоловічої статі, який не досягнув 60-річного віку, а тому у період мобілізації, яка наразі діє в Україні, зобов`язаний:

1) мати військово-обліковий документ;

2) мати при собі військово-обліковий документ;

3) пред`являти військово-обліковий документ за вимогою уповноваженого представника ТЦК та СП або поліцейського, або представника Державної прикордонної служби України у період перебування в прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі, на пунктах пропуску через державний кордон України.

Як встановлено судом, позивач військово-облікового документу не пред`явив, зазначаючи у позові, що такий документ було відкрито на мобільному додатку «Резерв+».

Проте, вказані доводи позивача, що військово-обліковий документ у нього був у наявності, на час складення протоколу не підтверджуються жодним доказом. Факт ненадання військово-облікового документу зафіксовано свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

До матеріалів позовної заяви, а також під час слухання справи у суді також не долучено копію витягу військово-облікового квитка з мобільного додатку «Резерв+», що ставить під сумнів твердження у позовній заяві.

Суд зазначає, що наявність чи відсутність у відповідача персональних даних позивача не спростовує обов`язку позивача отримати, мати при собі та пред`явити уповноваженим особам військово-обліковий документ.

Позивач як військово зобов`язана особа під час введення військового стану зобов`язаний був мати при собі військово-обліковий документ. Цього обов`язку він не виконав, що підтверджується наявними у справі доказами.

Що стосується посилань позивача на те, що відповідачем було порушено процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки постанову винесено без складання відповідного протоколу та за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, то суд вважає такі доводи позивач необґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, спеціальні строки розгляду справ про правопорушення, передбачене ст.210 КУпАП, законодавцем не встановлені.

При цьому, приписами ст.277 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення №ГСР/2673 від 10.12.2024, що в ньому роз`яснено положення ст.63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 19 год. 00 хв. 14.12.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 . Однак, особа, яка притягалася до адміністративної відповідальності відмовилася із ним ознайомлюватись, що зафіксовано відповідними свідками.

Під час розгляду справи у суді, стороною позивача не ініціювалось питання про допит відповідних свідків у судовому засіданні.

Аналізуючи вказане, суд вважає, про належне повідомлення позивача з його правами про дату, час і місце розгляду справи, клопотань про перенесення розгляду справи та/або залучення захисника під час розгляду адміністративної справи не заявляв.

Таким чином, аргументи позивача щодо незаконно винесеної оскаржуваної постанови, не знаходять свого підтвердження.

Суд бере до уваги як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, протокол №ГСР/2673 від 10.12.2024 про адміністративне правопорушення, яким зафіксований факт того, що ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документа та не пред`явив його за вимогою.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Разом з тим, ч.4 ст.161 КАС України передбачає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів.

Під час розгляду цієї справи, стороною позивача не надано будь-яких доказів, які б спростовували його винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Позивачем по справі не доведено неправомірність винесення оскаржуваної постанови, при цьому з наявних у справі доказів, досліджених судом, вбачається наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Оцінюючи надані докази по справі, у їх сукупності, суд дійшов висновку, що постанова №АВ/32820 від 14.12.2024 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 КУпАП, є правомірною, законною та скасуванню не підлягає.

Отже, враховуючи вище встановлене в контексті норм законодавства, суд вважає, що в даному випадку начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 правомірно прийнято оскаржувану постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, а позивачем не спростовано вказаного.

У контексті оцінки доводів позовної заяви, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи наявні факти порушення, інші доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки доведені факти порушення переважують наведені аргументи.

Відповідно до вимог ч.1ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст.ст. 19, 55, 62 Конституції України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.ст. 9, ч. 3 ст. 210, 235, 247, 251, 252, 254, 256, 280, 283, 286 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 72, 77, 79, 118, 122, 123, 132, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання противоправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 04 серпня 2025 року.

Суддя: Р.Д.Абухін

29.07.25