Справа № 560/472/24
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/472/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

01 серпня 2025 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Полотнянка Ю.П. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання постанови протиправною та нечинною,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить визнати протиправною і нечинною постанову від 30.12.2023 про результат медичного огляду щодо придатності до військової служби.

1.2 В обґрунтування позовних вимог вказує що 30.12.2023 пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами якого постановою від 30.12.2023 визнаний придатним до військової служби. Вказує, що повістку про виклик до ТЦК, у якій не зазначено дату її видачі та мету прибуття до ВЛК, вручили особи, які не представились та не пред`явили документи, що підтверджують їхні повноваження. Вважає, що медичний огляд проведений формально і поверхнево, а спірна постанова винесена необґрунтовано, оскільки не досліджений стан здоров`я та не враховані висновки медичних обстежень, в результаті яких діагностовано ряд захворювань, які потребують систематичного кваліфікованого лікування. Вважає, що наявність таких захворювань є безпосередньою підставою для визнання його непридатним чи обмежено придатним до військової служби відповідно до пункту а) ст. 21, пункту а) ст. 39, пункту а) ст. 43, пункту а) ст. 52 Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві (Додаток № 1 до «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

2.1 Позивачу вручена повістка №23-11/421ХРТЦКСП про виклик 30.12.2023 о 10 год 00 хв до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2.2 В результаті обстеження та медичного огляду позивача військово-лікарська комісія встановила діагноз: остеохондроз, П.В.К., геморой, ДЖВШ, ГхІст та дійшла висновку про придатність позивача до військової служби (довідка від 30.12.2023 №335/3).

2.3 Вважаючи протиправною постанову військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.12.2023 про придатність до військової служби, позивач звернувся з позовом до суду.

3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

3.1 Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.05.2024 у задоволенні позову відмовлено.

3.2 Суд першої інстанції виснував, що відповідач діяв у межах повноважень і з дотриманням вимог Положення № 402, а позивачем не доведено обставин, на які він посилається у позові.

4. Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

4.1 Позивач просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02.05.2024 та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

4.2 В обґрунтування скарги позивач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції переклав обов`язок доказування на позивача, не врахував порушення ВЛК процедури проведення медичного огляду.

4.3 Відповідач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позиція апеляційного суду

Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.

1.1 Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також засади проходження в Україні військової служби. передбачені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-ХІІ).

1.2 Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

1.3 Згідно із ч.2 ст.1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

1.4 Частиною 3 ст.1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

1.5 Відповідно до частини 9 статті 1 Закону № 2232 щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

1.6 Згідно з абзацом 1 частини 10 статті 1 Закону № 2232-ХІІ громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату.

1.7 Відповідно до частини 12 статті 12 Закону № 2232-ХІІ військовозобов`язані, які, зокрема, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями під час проведення мобілізації проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується Міністерством оборони України та центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями.

1.8 Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджене Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).

1.9 Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

1.10 Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

1.11 Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

1.12 Підпунктом 2.5.9 пункту 2.5 глави 2 розділу I Положення № 402, встановлено, що позаштатні ВЛК здійснюють службове листування через діловодство закладів охорони здоров`я (установ), військових частин, при яких ці комісії утворені.

1.13 Згідно з підпунктом 2.8.3 пункту 2.8 глави 2 розділу I Положення № 402, ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ТЦК та СП, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону.

1.14 Матеріалами справи підтверджується, що позивач, всупереч пп. 2.8.3 пункту 2.8. глави 2 розділу І Положення № 402 не звертався до Позаштатної діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо перегляду постанови Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.12.2023 про результат медичного огляду щодо придатності до військової служби ОСОБА_1

1.15 Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_2 у межах своїх повноважень, встановлених Положенням № 402 при проведенні медичного огляду ОСОБА_1 та визначення непридатності, придатності або обмеженої придатності його до військової служби у воєнний час, прийняла постанову про придатність позивача до військової служби у повній відповідності до Положення № 402, тобто в індивідуальному порядку.

1.16 Судом першої інстанції обґрунтовано зауважено щодо неможливості надання оцінки діям Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 при прийняті нею постанови щодо придатності позивача до військової служби за встановленими медичними діагнозами, оскільки такі повноваження ВЛК є виключними, і така оцінка не є правовою. Крім того, до складу ВЛК входять лікарі із відповідною спеціальною освітою та певним досвідом роботи у сфері медицини.

1.17 Позивач вказує, що наявні у нього захворювання є такими, які виключають придатність до військової служби, а відповідач мав би прийняти висновок про непридатність до військової служби.

1.18 Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі №806/526/16 зазначив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

1.19 У постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 Верховний Суд зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення №402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом з цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підставам прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підстав висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що не придатний до військової служби.

1.20 Крім того, згідно з Положенням № 402, у разі непогодження із постановами штатних (позаштатних) ВЛК, особа має право звернутися до ВЛК вищого рівня із скаргою на дії чи рішення ВЛК. У свою чергу, ВЛК регіону мають право скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд. Разом з цим, постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

1.21 Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач не позбавлений права, у відповідності до вимог Положення №402 оскаржити висновок штатної ВЛК до ВЛК регіону та ЦВЛК, спираючись на доводи про медичний стан, що є предметом оцінки фахових спеціалістів ВЛК.

1.22 Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо не встановлення допущення Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 порушень Положення № 402 при прийнятті рішення від 06 серпня 2023 року щодо придатності позивача до військової служби.

1.23 Позивач не надав доказів, що відповідач при прийнятті спірного рішення не прийняв до розгляду від нього чи медичного закладу, в якому позивач проходив обстеження будь-які медичні документи, які були в наявності на момент проходження ВЛК та містять інформацію про певні захворювання позивача, які б при розгляді могли вплинути на зміст рішення ВЛК щодо придатності позивача до військової служби. Надання суду до позову позивачем додаткових медичних документів, отриманих ним після проходження ВЛК і які не надавались комісії, не є підставою для їх оцінки судом і скасування висновку ВЛК.

1.24 Щодо віднесення справи до справ незначної складності, колегія суддів зазначає, що згідно з п.20 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

1.25 Частина 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу визначає перелік справ незначної складності. В свою чергу, дана справа не відноситься до категорії справ, які мають розглядатись за правилами загального позовного провадження (ч.4 ст.12 КАС України) або належить до окремих категорій складних справ, чи окремих категорій термінових адміністративних справ, а тому у суду першої інстанції були усі наявні підстави здійснити розгляд даної справи в спрощеному позовному проваджені.

1.26 Доводи апелянта в частині обставин, що передували проходженню ВЛК, колегія суддів відхиляє та зазначає, що дані обставини не є предметом перегляду, оскільки суд досліджує лише питання, що стосуються безпосередньо постанови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.12.2023 (в межах даного позову).

2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

2.1 Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

2.2 Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Полотнянко Ю.П. Матохнюк Д.Б.