Справа № 591/1239/25
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/1239/25
Провадження № 2-а/591/76/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Павлюка Віталія Івановича, Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Павлюка В.І., Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та свої вимоги обгрунтовує тим, що 31 січня 2025 року вона, перебуваючи в м. Києві, знайшла біля лобового скла власного автомобіля Ауді Q3 номерний знак НОМЕР_1 (далі по тексту- автомобіль) повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серія 2КІ № , складене головним спеціалістом інспектором з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлюком В.І., далі по тексту - відповідач, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 гривень, який передбачений ч.3 ст. 122 КУпАП за порушення п.15.10д Правил дорожнього руху, далі - ПДР, яке на думку відповідача полягає у тому, що позивачка допустила порушення правил зупинки, стоянки, паркування вищевказаного автомобіля, яке відбулось 31.01.2025 року о 10.20 год по вул. Левандовська, 14.

Позивачка вважає, що вона не порушувала ПДР при паркуванні автомобіля, відповідно, вказана постанова є незаконною і підлягає скасуванню у судовому порядку з наведених нижче обґрунтувань.

Так, дійсно, позивачка, перебуваючи 31 січня 2023 року в м. Києві у відрядженні у справі свого Клієнта, мала відвідати судову установу, яка знаходиться неподалік від вул. Левандовська, 14.

Оскільки всі вільні місця платної парковки поруч з місцем призначення позивачки було зайнято, а додаткових місць паркування місцева влада не організовує, не дивлячись на ту обставину, що в діловій частині міста Києва розташовані всі адміністративні будівлі, до яких прибуває велика кількість відвідувачів у справах з всієї України, позивачка була змушена паркувати власний автомобіль частково на тротуарі, але з чітким додержанням ПДР.

Так, згідно пунктів 15.1, 15.10. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. Стоянка забороняється: а) у місцях, де заборонена зупинка; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; г) ближче 50 м від залізничних переїздів; ґ) поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; д) у місцях, де транспортний засіб, щостоїть, зробитьнеможливимрух іншихтранспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; е) ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; є) на газонах.

Отже, відповідачем, при складанні оскаржуваної постанови вказано, що позивачкою порушено підпункт «д» пункту 15.10 розділу 15 ПДР: стоянка забороняється: у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Таким чином, виходячи з положень вказаної норми права, для застосування відповідальності до позивачки, відповідач, як суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести належними допустимими доказами факт створення позивачкою під час паркування її автомобіля за адресою: вул. Левандовська, 14 таких умов, що зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоди руху пішоходів.

Головною умовою притягнення позивачки до адміністративної відповідальності є зафіксоване належними і допустимими доказами вчинене нею правопорушення у даному випадку, у вигляді створення при стоянці її автомобілем таких умов, що зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоди руху пішоходів, і такими доказами могли б бути, наприклад покази пішоходів - свідків, або їх скарги, фіксування засобами фото чи відеофіксації моменту неможливості проїзду поруч іншого транспортного засобу або неможливість проходу пішоходу.

Однак, таких фактів фотофіксації оскаржувана постанова не містить.

В свою чергу, в повідомленні зафіксовано в якості доказу посилання на фото фіксацію транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, яка доступна на веб-сайті Київської міської державної адміністрації за посиланням: kyiv.digital/penalty/chek із назвою "доказова база по адміністративному правопорушенню", де міститься номер оскаржуваної постанови.

Дослідивши вказану фотофіксацію, вбачається, що на ній зображений припаркований автомобіль, що належить позивачці і жодного іншого транспортного засобу або пішоходу, якому б здійснював припаркований автомобіль перешкоди, не зафіксовано.

При цьому, на фотофіксації розміщений не зазначений в постанові та у вказаній "доказовій базі" вимірювальний прилад, на якому чітко не вбачається, що конкретно вимірювалось цим приладом, оскільки один з країв цієї «лінійки» явно заходить за внутрішню частину колеса автомобіля.

На самому приладі не чітко видно, що на ньому зображено.

Вказана дія з незрозумілого вимірювання чогось, не відображена в постанові, як і не зазначено, що за вимірювальний прилад (назва, специфікація, тощо) в цій дії і ким використовується, яка міра була виміряна і чому вона замала або завелика тощо.

Таким чином, відсутність у постанові вказівки на вчинення такої дії, як вимірювання відстані від автомобіля і до того місця, яке відповідач мав зазначити у постанові, а також відсутність вказівки на засіб, яким вчинялось це вимірювання, а також не зазначення результатів такого вимірювання і як вони впливають на міру відповідальності позивачки, свідчить про неможливість використання цих доказів при розгляді оскаржуваної постанови.

Посилаючись на вказані обставини, просить суд скасувати постанову про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності 2КІ № від 31 січня 2025 року та закрити провадження.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 березня 2025 року зазначена позовна заява була залишена без руху та позивачці запропоновано усунути наведені недоліки у строк, не пізніше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення без руху.

12 березня 2025 року позивачкою надано суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 березня 2025 року відкрите провадження у справі за вказаним адміністративним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

21 березня 2025 року року від представника відповідача Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що вважає вимоги позивачки безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з таких підстав.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема передбачених ч. 3 ст. 122 КУпАП, інспектори відповідного органу діють не як самостійні суб`єкти владних повноважень, а від імені Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації).

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійними відповідачами у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Постановою головного спеціаліста - інспектора з паркування другого відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлюка В.І. від 31 січня 2025 року серії 2КІ № (далі - Постанова) на позивачку - власницю транспортного засобу AUDI Q3 номерний знак НОМЕР_1 накладено адміністративне стягнення відповідно до ч.3 ст. 122 КУпАП у зв`язку з тим, що транспортний засіб, 31 січня 2025 року 10 год. 20 хв на вул. Левандовська, 14 в м. Києві поставлений на стоянку, створює перешкоду для руху пішоходів, чим порушено пункт 15.10 д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 КУпАП.

Технічний засіб, яким здійснено фото/відеофіксацію правопорушення: АРМ Інспектора.

З матеріалів фотофіксації до Постанови вбачається, що позивачка розмістила належний їй транспортний засіб AUDI Q3 номерний знак НОМЕР_1 способом часткового заїзду на тротуар правою боковою частиною (фото 2, 6, 7).

З фотознімків 4 і 5 убачається, що відстань яка лишилась для проходу пішоходів становить 1 метр 3 сантиметри.

Порівняльний аналіз форми колісних дисків на фото 2, 4, 5 і 6, а також форми тріщини асфальтного покриття перед автомобілем Позивача на фото 1, 2, 4, 5 вказують, що заміри відстані проводились саме щодо відстані що лишилась вільною для проходу пішоходів між транспортним засобом позивачки і газоном.

Замір відстані здійснювався вимірювальним рулеткою. Постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 р. № 374 «Про затвердження переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці» вимірювальні рулетки не віднесено до приладів, які підлягають повірці» затверджено виключний перелік засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, і вимірювальна рулетка до переліку не входить. Отже замір відстані здійснено належним чином, а відповідні фотознімки є належним, достатнім і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно підпункту «д» пункту 15.10 Правил, стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Винятками з даних заборон є:

- стоянка на тротуарі в зоні дії знаків 5.42.1, 5.42.2, 5.43 встановлених з однією з табличок 7.6.1-7.6.5., передбачених п. 15.6 Правил (пп. б п. 15.10Правил);

- стоянка на краю тротуару, якщо для руху пішоходів залишається щонайменше 2м. (пп. в п.15.10 Правил). При цьому, як зазначає Шостий апеляційнийадміністративний суд у постанові від 21.06.2022 у справі № 761/43725/21, водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог, а саме: стоянка здійснюється легковим автомобілем та мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуару; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Пішохід теж є учасником дорожнього руху і наявність умов для його пересування є важливою умовою належної організації дорожнього руху.»

З урахуванням наведеного в діях позивачки убачається одразу як мінімум двох пунктів Правил. Підпункту «В» Пункту 15.10 в частині залишення для проходу пішоходів менше 2 метрів та підпункту «д» пункту 15.10 Правил в частині створення перешкоди для руху пішоходів.

Департамент звертає увагу суду, що для вчинення порушення підпункту «в» пункту 15.10 Правил, не вимагається унеможливлення руху пішоходів, достатньо створення перешкоди для руху, тобто умови, яка створить необхідність у пішохода змінити траєкторію, швидкість руху, або надати перевагу в русі іншим пішоходам у зв`язку з неможливістю розійтись зустрічними курсами.

Факт розміщення транспортного засобу позивачки у спосіб, що створює перешкоду для руху пішоходів підтверджується матеріалами фотофіксації та відповідними замірами, здійсненими Інспектором.

В частині стоянки зазначає, що відповідно матеріалів фотофіксації, транспортний засіб позивачки знаходився нерухомо в меншій мірі починаючи з 10 години 04 хвилини (фото 7) до 10 години 12 хвили (фото 2), тобто 13 хвилин.

Відповідно п. 1.10 Правил, стоянка - це припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу. Отже факт стоянки є доведеним.

Матеріали фотозйомки у повній мірі підтверджують факт порушення позивачкою підпункту «б» пункту 15.10 Правил та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 23-33).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою серії 2КІ № по справі про адміністративне правопорушення від 31 січня 2025 року, винесеною головним спеціалістом - інспектором з паркування другого відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлюком В.І., на позивачку накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП.

В постанові зазначено, що 31 січня 2025 року о 10 год.20 хв. в м. Київ по вул. Левандовська,14 виявлено транспортний засіб AUDI Q3 номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , що поставлений на стоянку, який створював перешкоди для руху пішоходів, чим порушено п.15.10 ПДР України, та скоїв правопорушення передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП (а.с. 42).

Згідно п.15.10 ПДР України, стоянка заборонена у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

За ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено під час вивчення матеріалів справи, відповідачем було прийнято рішення про накладення на позивачку адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП в сумі 680 грн.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскаржуваною постановою серії 2КІ № від 31 січня 2025 року позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог пп. «д» п.15.10 Правил дорожнього руху, яке полягає у здійсненні стоянки у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Аналіз диспозиції підпункту «д» пункту 15.10 Правил дорожнього руху свідчить про те, що визначальною умовою для кваліфікації дій як таких, що порушують вимоги вказаного пункту, є факт стоянки транспортного засобу у місцях, де транспортний засіб, що стоїть створює перешкоди для руху пішоходів. До таких місць віднесений, у тому числі, тротуар як елемент вулиці, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном.

Пунктом 5.1.4 ДБН В.2.2-40:2018 «Інклюзивність будівель і споруд», які є обов`язковими для застосування усіма юридичними та фізичними особами на території України (окрім будівництва індивідуальних житлових будинків) та встановлюють вимоги до проектування з урахуванням потреб маломобільних груп населення, встановлено, що ширина пішохідних шляхів із зустрічним рухом повинна бути не менше 1,8 м.

Представником відповідача надано дані фотофіксації обставин порушення правил стоянки, які обумовили винесення оскаржуваної постанови від 31 січня 2025 року серії 2КІ № та які містять фотокопії зображення транспортного засобу у кількості більше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних/протилежних ракурсів.

Наявні в матеріалах справи фотознімки є належними доказами, що фіксують і підтверджують вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, що стало підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 3 ст .122 КУпАП.

Доводи адміністративного позову з приводу відсутності доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, спростовані зазначеними фотознімками, при цьому будь-яких інших доводів, які вказують на незаконність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності нею не наведено.

Не заслуговують на увагу доводи позивачки щодо не зазначення в оскаржуваній постанові вимірювального приладу, оскільки з фотофксації, наданої відповідачем, встановлено, що вимірювання відстані розміщеного транспортного засобу здійснювалося за допомогою рулетки, та будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо цього засобу під час судового розгляду не встановлено.

Також суд не погоджується з доводами позову щодо того, що розташування автомобіля не створювало перешкод руху пішоходів, оскільки факт того, що автомобіль припарковано на тротуарі, а не на проїзній частині, не може свідчити про відсутність перешкод дорожньому руху.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач під час прийняття рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності інспектор діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 241-246, 257-262, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора з паркування управління (інспекції) з паркування Павлюка Віталія Івановича, Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення, а постанову про накладення адміністративного стягнення серії 2КІ № по справі про адміністративне правопорушення від 31 січня 2025 року, винесену головним спеціалістом - інспектором з паркування другого відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павлюком Віталієм Івановичем, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП без змін.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Івановича, адреса: 03057, вул. Дегтярівська, буд. 31, корп. 2 м. Київ, .

Відповідач: інспектор з паркування управління (інспекції) з паркування Павлюк Віталій Іванович Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), адреса: 03057, вул. Дегтярівська, буд. 31, корп. 2 м. Київ.

Суддя А.П.Сидоренко