Справа № 211/4699/25
Суддя: Рагозіна С. О.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/4699/25
Провадження № 2-а/211/127/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рагозіної С.О.,

при секретарі Мариненко Е.П.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

До Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 15 квітня 2025 року він рухався у м.Дружківка Донецької області через блокпост, був зупинений працівником поліції, під час перевірки його документів через свій планшет працівник поліції йому повідомив ніби то він знаходиться в розшуку ТЦК. Пізніше він був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 , де відносно нього склали адміністративний протокол від 15.04.2025 р. за ст. 210-1 ч.3 КУпАП, та пояснили що, нібито він не з`явився по повістці яка була направлена йому засобами зв`язку АТ «Укрпоштою», йому було запропоновано пройти ВЛК , на що він відмовився.

21 квітня 2025 року постановою № 175 начальника РТЦК та СП ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за те, що знаходячись в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , він відмовився від проходження ВЛК, чим вчинив адміністративне правопорушення за ст.210 - 1 ч. 3 КУпАП. Копію постанови я отримав 21 квітня 2025 року в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_2 у АДРЕСА_1 .

Ознайомившись із вказаною постановою, вважає її протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

12 липня 2024 року він особисто звернувся до Центру надання адміністративних послуг у м.Дружківка Донецької області, для уточнення облікових даних, які й були уточнені, що підтверджується витягом із застосунку «Резерви-». Вважає, що його незаконно та проти його волі було доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , та було надано направлення для проходження ВЛК, від проходження якого я відмовився.

Вважає, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП винесена з грубим порушенням Кодексу України про адміністративні правопорушення,та підлягає скасуванню.

У судове засідання сторони у справі не з`явилися.

В матеріалах справи наявна заява позивача ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , відповідно до відзиву на позов, просив розглянути справу за його відсутністю, заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

Згідно із частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Зважаючи на те, що адміністративна справа з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, то суд вважає, що відповідачі повідомлені про розгляд справи у строк, достатній для прибуття до суду для участі в судовому засіданні (ч.3 ст. 126 КАС України).

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.205 КАС України).

Дослідивши та оцінивши матеріали справи суд встановив наступне.

15.04.2025 стрільцем 1 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 сержантом ОСОБА_4 було складено відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення № 175, за ознаками ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зі змісту якого слідує, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 перебуває на обліку. Був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_1 15.04.2025 о 12:00. Відмовився від проходження медичного огляду для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації в особливий період, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

У поясненнях, наданих до протоколу, ОСОБА_1 зазначено, що з протоколом не згоден, так як не отримував повістку та відмовився від проходження ВЛК.

21 квітня 2025 року начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 винесена постанова № 175, у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 28 Порядку №560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).

Відповідно до п. 74 Порядку № 560 резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Отже, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях чи бездіяльності відповідного складу правопорушення.

Диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Зазначена норма є бланкетною, тобто при її застосуванні необхідно застосовувати законодавчі акти, які визначають, зокрема, правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні.

Разом з тим, згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону №3543-XII передбачено обов`язок громадян проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Зі змісту оскаржуваної постанови № 175 від 21.04.2025 вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 перебуває на обліку. Був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 15.04.2025 о 12.00 год. Відмовився від проходження медичного огляду для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації в особливий період. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Проте, суд зазначає, що уповноважені посадові особи ТЦК та СП могли лише повідомити ОСОБА_1 про необхідність пройти ВЛК та вручити повістку, якою громадянин викликається до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у конкретний строк та місце для направлення для проходження медичного огляду.

Стороною відповідача не надано жодних відомостей про вручення позивачу повістки про його виклик для направлення для проходження медичного огляду, прийняття уповноваженою особою рішення та вручення ОСОБА_1 направлення для проходження ВЛК, що є обов`язковою передумовою притягнення його до відповідальності за відмову від проходження медичного огляду.

Більш того, належних та достовірних у контексті ст. 73-74 КАС України доказів вручення позивачу такого направлення під особистий підпис та роз`яснення йому вимог законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, як то передбачає абз.2-3 пункту 74 Порядку №560, стороною відповідача не надано.

Отже, відповідач не виконав обов`язок доказування, який на нього покладено згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, та відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, що не було зроблено відповідачем, а тому наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності - не доведена.

Суд вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, згідно ч. 2 ст.77 КАС України не доведено правомірність оспорюваної постанови № 175 від 21.04.2025 про накладення адміністративного стягнення, якою було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка є предметом оскарження у даній справі.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина друга статті 77 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 5, 48, 77, 243 246, 250, 255, 286, 292 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову № 175 від 21.04.2025 у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, винесену начальником територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду, в зв`язку з оголошенням його вступної та резолютивної частини, подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня вручення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С. О. Рагозіна