Справа № 336/5857/25
Суддя: Худіна О. О.
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/336/83/2025
РІШЕННЯ

іменем України

29 липня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Худіної О.О., при секретарі Дорошенко К.В., за участі представника позивача адвоката Писаренко С.Ю., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 13.06.25 приблизно о 08 год 20 хв у м. Запоріжжі, по проспекту Соборному біля будинку № 200 позивач керувала належним їй транспортним засобом MAZDA 3, номерний знак НОМЕР_1 , рухався по крайній лівій смузі руху. В цей час по правій від позивача смузі руху рухався автомобіль ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Вказаний автомобіль під керуванням ОСОБА_2 не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом позивача, заїхавши на її смугу руху. Після подачі звукового сигналу водію автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_2 , позивач та водій ОСОБА_2 з`їхали на узбіччя проспекту Соборного у м. Запоріжжя. Автомобіль позивача зупинився попереду, а автомобіль водія ОСОБА_2 позаду. Після цього, позивач викликала поліцію. Стосовно водія автомобіля ВАЗ 2107 номерний знак НОМЕР_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу позивача. Під час оформлення матеріалів за ст.124 КУпАП стосовно водія ОСОБА_2 , поліцейським стосовно позивача було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП, серія ЕНА № 4960872, за не встановлення знаку аварійної зупинки, чим було порушено, на думку поліцейського, п. 9.10 а ПДР.

З вказаною постановою позивач не погодилась, з огляду на наступне:

Так у тексті оскаржуваної постанови вказано, що позивач «13.06.2025, о 08 год 20 хв у м. Запоріжжя, по проспекту Соборному, 200 стала учасником ДТП та не встановила знак аварійної зупинки, чим порушила п.9.10 «а» ПДР - порушення встановлення ліхтаря або знаку аварійної зупинки у разі ДТП». Як було зазначено вище, 13.06.2025 водій автомобіль ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 не дотримався безпечного інтервалу під час руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом позивача, заїхавши на її смугу руху. Отже водій ОСОБА_2 скоїв ДТП і саме стосовно нього за цим фактом за ст.124 КУпАП був складений протокол про адміністративне правопорушення. Протокол відносно водія ОСОБА_2 складався в електронній формі поліцейським та направлений за підсудністю до відповідного місцевого суду. В свою чергу позивач вказує, що не порушувала ПДР і ДТП не вчиняла.

Згідно частини третьої статті 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно п.9.10. «а» ПДР, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 разом з увімкненням аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених пунктах і 40 м поза ними, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

З аналізу норми п.9.10. «а» ПДР випливає, що обов`язок встановити знак аварійної зупинки виникає саме у водія, який скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а не у будь-якого водія, який причетний до ДТП (як вказано в оскаржуваній постанові). Позивач наголошує, що дорожньо-транспортну пригоду не скоювала, а є потерпілою особою у ДТП.

Відповідно до диспозиції ст.125 КУпАП передбачена відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу. Таким чином, на підставі п.9.10. «а» ПДР обов`язок встановити знак аварійної зупинки виник у водія автомобіля ВАЗ 2107, який скоїв ДТП.

Також, позивач вказує, на процесуальні порушення допущені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським.

Так, 13.06.2025 поліцейським 1 взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чепур А.О. стосовно позивача було розглянуто справу про адміністративне правопорушення за ст.125 КУпАП та винесено оскаржувану постанову. Позивач вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення був проведений з грубим порушенням процесуального закону. В порушення статей 279,251 КУпАП поліцейський 1 взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чепур А.О. не представився на початку розгляду справи, не оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, а одразу зачитав права та після цього направився до службового автомобіля для винесення постанови. При цьому поліцейським не було досліджено під час розгляду справи жодного доказу, у тому числі не було відібрано пояснень щодо обставин вчиненого правопорушення. До оскаржуваної постанови поліцейським лише було долучено запис з бодікамери, в якому зафіксовано зачитування прав. Посилання на будь-які інші докази, у тому числі пояснення позивача, пояснення свідків тощо, відстані, відповідно будь-які докази не досліджувалися поліцейським під час розгляду справи.

Враховуючи викладене, позивач просив - визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №4960872 від 13.06.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським 1 взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чепур А.О., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді попередження. Справу про адміністративне правопорушення закрити. Стягнути з відповідача судові витрати.

У судове засідання позивач не з`явилася, розгляд справи проводився за участю її представника адвоката Писаренко С.Ю., який підтримав позовні вимоги на підставі доводів, викладених у заяви.

У судове засідання представник не з`явився, до суду надали відзив на позовну заяву, справу просили розглядати за їхню відсутність.

У відзиві на позов, відповідача вказує наступне:

Під час несення служби 13.06.2025, екіпажу поліції на службовий планшет надійшов виклик

«ДТП без потерпілих». Прибувши на місце виклику було встановлено, що водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом у середній смузі не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечний інтервал та скоїв зіткнення з автомобілем Mazda 3 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1 , яка рухалась у лівій смузі прямо. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. В подальшому, на водія ОСОБА_2 було складено протокол серії ЕПР1 N?360228 за ст. 124 КУпАП, а також працівниками поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі як на водія ОСОБА_2 , так й на водія ОСОБА_1 за порушення пункту 9.10 підпункту "а" Правил дорожнього руху України, оскільки жоден з учасників дорожньо-транспортної пригоди не встановив знак аварійної зупинки.

В наступному, в ході розгляду справи, було роз`яснено та дотримано права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, згідно статті 63 Конституції України та статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивачем будь-яких клопотань не заявлялось, що підтверджується відеозаписом, який долучається до відзиву на позовну заяву. Також, після повідомлення інспектора про те, що Позивач може скористатися послугами захисника, якого залучить для захисту, останній не скористався своїм правом мати захисника, що підтверджується відеозаписом.

Відповідач вважає, вимоги позивача необґрунтованими та просить у задоволенні позову відмовити.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення.

Судом встановлено, що оскаржувану постанову винесено 13.06.2025, та отримано позивачем. Позов подано за допомогою системи «Електронний суд» 20.06.2025.

Суд, вивчивши надані сторонами пояснення по суті справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.6 КАС України).

Згідно приписів ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлені наступні фактичні обставини:

Постановою серії ЕНА № 4960872 від 13.06.2025. винесена поліцейським 1 взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Запорізькій області ДПП НПУ Чепур А.О.. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд зазначає, що особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до вимог статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 211 КАС України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

До матеріалів справи додані Лист реєстрації ДТП від 13.06.2025 року, згідно із яким 13.06. 2025 о 08-20 отримано виклик за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, 200, ДТП б/п. Прибувши на місце виклику було встановлено, що водій ОСОБА_2 керуючи ТЗ ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 у крайній лівій смузі не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою. Не вибрав безпечний інтервал та скоїв зіткнення з автомобілем Mazda 3 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , яка рухалась у середній смузі прямо. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження чим завдано матеріальних збитків, травмованих не має. На водія ОСОБА_2 складено протокол серії ЕПР 1 № 360228 за ст. 124 КУпАП. Зібрано матеріали справи, складено схему ДТП.

Так у судовому засіданні було безпосередньо досліджено DVD r диск з місця події, на якому зафіксовано як факт складання оскаржуваної постанови, так і той факт, що при розгляді адміністративної справи на місці події, позивачем заявлялось клопотання про залучення адвоката для надання правової допомоги, надання письмових клопотань та пояснень. Не зважаючи на вказані заяви, інспектором були грубо проігноровані дані обставини та винесена постанова, без розгляду зауважень та клопотань позивача.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВСУ від 07.11.2015 за № 1395:

- III. Розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху

1. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

4. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

5. Поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

9. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

- IV. Постанова по справі про адміністративне правопорушення

1. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

2. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Враховуючи викладене, а також досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4960872 від 13.06.2025 складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Аналогічний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі №337/3389/16-а(2-а/337/154/2016), адміністративне провадження №К/9901/29775/18.

Згідно із Правовим висновком, зроблений Верховним Судом у справі № 524/9827/16-а, вбачається, що положення КпАП України закріплюють процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, та містить застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень. Недотримання інспектором поліції у процесі винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, визначеної КпАП України процедури призводить до порушення права особи приймати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення та інших прав, визначених статтею 268 КпАП України, що є підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення. Обставини справи, що переглядалась Судом, є релевантними до встановлених судом обставин у справі, що розглядається, оскільки інспектором фактично проігноровано, відмовлено у розгляді клопотання про перенесення розгляду справи, для отримання позивачем правової допомоги у спілкуванні з адвокатом у телефонному режимі, не надано час для можливості приїхати адвокату, не прийняті до уваги інші клопотання позивача.

Також, з досліджених у судовому засіданні доказів, судом беззаперечно встановлено факт роздруківки постанови до закінчення розгляду справи інспектором. Що є грубим порушенням Закону.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки оскаржувана постанова від 13.06.2025 ЕНА № 4960872 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності винесена з грубим порушенням діючого законодавства, а відтак, вона є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 6-9, 139, 242, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 4960872 від 13.06.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 125 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді попередження, провадження у справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 05.08.2025.

Суддя О.О. Худіна