Справа № 592/10753/25
Суддя: Титаренко В. В.
Дата ухвалення: 2025-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/191/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючої судді Титаренко В.В., за участю секретаря судового засідання Каплін А.А., представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Шаповаленка Р.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

03.07.2025 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій він просить визнати протиправною та скасувати постанову СУ № 1712/2025 від 16.06.2025 про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі, стягнути понесені судові витрати. Просить поновити пропущений строк на звернення до суду. Своє клопотання мотивує тим, що за адресою реєстрації він отримав лист з постановою 19.06.2025, до цього він не знав про наявність оскаржуваної постанови.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення СУ № 1712/2025 від 16.06.2025 його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500 грн. Зазначає, що він дійсно був затриманий посадовими особами ТЦК та по за його волею був доставлений для проходження військово-лікарської комісії до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте, ним було доведено до відома посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , що він виключений з військового обліку 29.05.2023 цим же ТЦК як такий, що притягувався до кримінальної відповідальності за важкий злочин. Його не мали права направляти на проходження ВЛК так як він не є військовозобов`язаним. Всупереч вказаним обставинам, посадові особи РТЦК наполягали, щоб ОСОБА_1 писав заяву про відмову від проходження ВЛК, або проходив комісію. Отримавши письмову відмову посадові особи РТЦК відпустили позивача. Згодом, 19.06.2025 за адресою свого проживання позивач отримав оскаржувану постанову. Вважає, що РТЦК було складено адміністративні матеріали та завідомо протиправно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, протиправність оскаржуваної постанови є цілком доведеною, відтак вона підлягає скасуванню.

Представника відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, за необґрунтованістю та безпідставністю, залишити постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 СУ №1712/2025 від 16.06.2025 за справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 без змін. На заперечення щодо підстав позову, зазначає, що 13.06.2025 громадянину ОСОБА_1 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 було запропоновано проходження військово-лікарської комісії, про що здійснено відповідний запис в «Журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих резервістам та військовозобов`язаним для проходження медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_3 », від підпису в якому позивач в подальшому відмовився. У зв`язку з відмовою позивача від проходження ВЛК щодо нього уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено адміністративний протокол СУ №1712/2025 за ч.3 ст.210-1 КУпАП. 16.06.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянув цей протокол та виніс постанову СУ №1712/2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 25500 грн. Вказує на те, що з прийняттям Закону України №3633-ІХ від 11.04.2024 було внесено суттєві зміни до статті 37 Закону №2232-ХІІ, а саме - виключено норму підпункту 6 пункту 6, яка визначала підставу для виключення з військового обліку осіб, засуджених до позбавлення волі за вчинення тяжких або особливо тяжких злочинів. Втрата чинності цієї норми означає, що вказані особи не підпадають під передбачене раніше обмеження та, відповідно, мають бути повторно взяті на військовий облік, оскільки правова підстава для їх виключення зникла. Частина 1 статті 37 Закону № 2232-ХІІ в оновленій редакції передбачає, що на військовий облік беруться усі громадяни, які не мають чинних підстав для виключення або зняття з обліку. Крім того, пункт 4 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 №560 встановлює, що громадяни, які були раніше засуджені за тяжкі злочини, можуть бути призвані на військову службу під час мобілізації, за винятком осіб, засуджених за злочини проти основ національної безпеки. З огляду на наведені вище положення Закону №2232-ХІІ та Порядку №560, з 18.05.2024 особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, підлягають взяттю на військовий облік та можуть бути призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Станом на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення - 13.06.2025 та на момент винесення постанови про накладення адміністративного стягнення - 16.06.2025, позивач перебував у правовому статусі військовозобов`язаного, а тому, на нього покладено всі обов`язки військовозобов`язаних, зокрема, і проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Ухвалою від 14 липня 2025 року суд відкрив провадження в адміністративній справі, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначив судове засідання.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з викладених підстав, просив задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Просив відмовити в задоволенні адміністративного позову, постанову СУ №1712/2025 від 16.06.2025 залишити без змін.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та зміст спірних правовідносин.

13.06.2025 помічник начальника центру з правової роботи ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенант юстиції ОСОБА_3 склав протокол про адміністративне правопорушення СУ № Х 1712/2025 щодо ОСОБА_1 , відповідно до якого останній у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 13.06.025 об 11 год 11 хв відмовився від проходження військово-лікарської комісії (що підтверджується витягом із журналу направлень на ВЛК, відеозаписом на портативну боді-камеру та заявою ОСОБА_1 щодо мотивів відмови від проходження ВЛК від 13.06.2025), таким чином порушив абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 43, 55).

Із витягу з Журналу реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих резервістам та військовозобов`язаним для проходження медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що ОСОБА_1 13.06.2025 отримав направлення на ВЛК та від підпису відмовився (а.с. 46-47).

13.06.2025 ОСОБА_1 написав заяву, якою відмовився від проходження ВЛК, так як він виключений з військового обліку (а.с. 48).

Матеріали справи містять Картку обстеження та медичного огляду, на ім`я військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , куди кожним лікарем вносяться висновки про придатність або непридатність військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також встановлений діагноз. Проте вона не заповнена (а.с. 49).

13.06.2025 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сформовано направлення № 879 на проходження ВЛК (а.с. 53).

З наданих відповідачем відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 написав заяву, зміст якої не був оголошений на відеозаписі, поставив власноруч підписи на протоколі про притягнення його до адміністративної відповідальності, отримав копію протоколу, та був повідомлений про час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Інших подій, зокрема, момент вручення ОСОБА_1 направлення на ВЛК та його відмови від проходження ВЛК, відеозаписи не містять. Також суд зауважує, що один із наданих відеофайлів не був досліджений у судовому засіданні, оскільки його неможливо було відтворити.

16.06.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 полковник ОСОБА_4 , розглянувши адміністративне правопорушення стосовно гр. ОСОБА_1 від 13.06.2025, серії СУ № 1712/2025 виніс постанову про накладення адміністративного стягнення СУ №1712/2025.

Відповідно до цієї постанови ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25500 гривень.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 13.06.2025 відмовився від проходження військово-лікарської комісії (що підтверджується витягом із журналу направлень на ВЛК, записом на портативну боді-камеру та заявою ОСОБА_1 щодо мотивів відмови від проходження ВЛК від 13.06.2025), таким чином порушив абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в особливий період (а.с. 54).

Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 , 29.05.2023 ОСОБА_1 виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 (на підставі п. 6 ч. 5 ст. 37) (а.с. 12-13).

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному розгляді в судовому засіданні обставин справи у їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 283 КУпАП встановлено вимоги щодо змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, в якій повинні бути викладені всі обставини правопорушення, отримані на підставі дослідження та оцінки доказів в їх сукупності, обґрунтування наявності складу правопорушення.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Пунктом 8 цього Положення визначено завдання територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, зокрема, виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Абзацем 11 пункту 9 Положення передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України, на військовий облік військовозобов`язаних, зокрема, які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України.

Згідно з ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

За приписами п. 6 ч. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (в редакції на 29.05.2023 дата виключення позивача з військового обліку) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 6 ст. 37 України «Про військовий обов`язок та військову службу» (в чинній редакції) виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які визнані непридатними до військової служби (пункт 3). У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Диспозиція ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

Так, оскаржувана постанова не містить жодної інформації про обставини вчиненого правопорушення, відсутні зібрані під час розгляду справи про адміністративні правопорушення докази, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В оскаржуваній постанові не зазначено будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не наведено обставин щодо того, яким чином встановлено факт порушення, не встановлено чи є ОСОБА_1 військовозобов`язаним, не виключеним з військового обліку тощо, не зазначено, чи перебуває він на обліку, якщо так, то в якому ТЦК та СП.

Водночас, відповідно до інформації, зазначеної у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного НОМЕР_1 , 29.05.2023 ОСОБА_1 виключений з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 (на підставі п. 6 ч. 5 ст. 37).

Слід зазначити, чинне законодавство не передбачає повторного взяття особи на військовий облік, яка була на законних підставах виключена з нього, з підстав зміни законодавства.

Так, при розгляді питання притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідач не надав оцінку інформації, що міститься в тимчасовому посвідченні позивача, та не зазначив в оскаржуваній постанові, з яких підстав на позивача покладений обов`язок проходити медичний огляд на визначення придатності до військової служби з огляду на інформацію, що міститься в тимчасовому посвідченні позивача.

Докази того, що ОСОБА_1 взятий та/або перебуває на військовому обліку відповідач суду не надав, а відтак відсутні й докази, на підставі яких уповноважена особа прийшла до висновку про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зважаючи на те, що позивач не є військовозобов`язаним.

У розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь- які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не підтверджений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач, звертаючись до суду із зазначеним позовом, сплатив судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп., які підлягають з стягненню з відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача.

Керуючись статтями 5, 9, 72-77, 139, 241, 242, 246, 255, 271, 286 КАС України,

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_5 про накладення адміністративного стягнення СУ № 1712/2025 від 16.06.2025 щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя В.В. Титаренко