Справа № 160/14389/25
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
19.05.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та призначити пенсію на пільгових умовах з 14.03.2025 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.05.2025 відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами з 09.06.2025, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та витребувано у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області матеріали, що були на розгляді при прийнятті спірного рішення стосовно ОСОБА_1 .
Відповідач станом на 28.07.2025 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, витребувані ухвалою від 23.05.2025 матеріали до суду не надав, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом доставлення ухвали про відкриття спрощеного провадження від 23.05.2025 в його електронний кабінет системи «Електронний суд», про що в матеріалах справи міститься відповідна довідка.
За приписами п. 5, 7 ст. 18 КАС України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля). Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи.
Відповідач має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, тому суд вважає його належним чином повідомленого про розгляд цієї справи.
Згідно із ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалам.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 14.03.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.
Станом на день звернення, позивачу виповнилося повних 55 років, страховий стаж складав 35 років 11 місяців 22 дні, з необхідних 30 років, пільговий стаж за Списком №2 складав - 15 років 1 місяць 11 днів, з необхідних 12 років 6 місяців, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 .
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.03.2025 №65 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу:

- не зараховано навчання з 01.09.1987 по 23.06.1993, згідно із дипломом НОМЕР_2 від 06.01.1994, оскільки прізвище ОСОБА_2 не відповідає паспорту ОСОБА_3 , а також даний період перетинається з військовою службою;

- згідно довідки №05-326 від 17.01.2011, оскільки довідка видана ліквідатором та станом на дату звернення за призначенням пенсії підприємство ліквідоване (у випадку надання пільгових довідок архівними відділами або у випадку ліквідації підприємства, підтвердження стажу роботи, відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року №18-1, проводиться комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах);

- довідка №23 від 26.05.2011 не відповідає додатку 5 постанови КМУ №637 «Про порядок затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

Позивач не погоджується із вказаними рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно зі ст. 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

За унормуванням п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з пунктом "б" частини 1 статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Таким чином, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону № 1058 є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Також, суд зазначає, що відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботі особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтверджень документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач у спірний пільговий період:

з 15.07.1987 по 03.07.1988 навчався в Дніпропетровському інженерно-будівельному інституті;

з 04.07.1988 по 22.08.1989 перебував на службі в армії;

з 23.08.1989 по 23.06.1993 навчався в Дніпропетровському інженерно-будівельному інституті;

з 15.07.1993 по 31.01.1996 працював у Будівельному управлінні №1 Будівельно-монтажного тресту «Дніпрохімбуд» на посаді «майстер», а з 01.11.1993 на посаді «виконавець робіт»;

з 01.02.1996 по 09.06.2008 працював у Дніпродзержинському спеціалізованому управлінні №104 ВАТ «Дніпростальконструкція» на посаді «майстер будівельної ділянки», а з 01.09.1997 на посаді «виконавець робіт будівельної ділянки»;

з 01.07.2008 по 15.09.2008 працював у ТОВ «Рубікон-Моноліт» на посаді «виконавець робіт».

За змістом довідок ВАТ «Дніпрохімбуд» від 26.05.2011 №23 та від 27.03.2025 №4 позивач у період з 15.07.1993 по 31.10.1993 працював у Будівельному управлінні №1 Будівельно-монтажного тресту «Дніпрохімбуд» на посаді «майстер», у період з 01.11.1993 по 31.01.1996 працював у Будівельному управлінні №1 Будівельно-монтажного тресту «Дніпрохімбуд» на посаді «виконавець робіт».

Також, в довідці ВАТ «Дніпрохімбуд» від 26.05.2011 №23 та від 27.03.2025 №5 зазначено, що згідно наказу Регіонального відділу Фонду держмайна України в Дніпропетровській області №12/158 АО, з 14.02.1996 трест «Дніпрохімбуд» перетворено у Відкрите акціонерне товариство «Дніпрохімбуд».

За відомостями довідки Дочірнього Дніпродзержинського спеціалізованого управління №104 «Стальконструкція» Відкритого акціонерного товариства «Дніпростальконструкція» (далі - Дочірнє ДСУ №104 «Стальконструкція» ВАТ «Дніпростальконструкція») від 17.01.2011 №05-326 у період з 01.02.1996 по 31.08.1997 працював на посаді «майстер будівельних і монтажних робіт», у період з 01.09.1997 по 09.06.2008 на посаді «виконавець робіт». Проводилася переатестація робочих місць: наказ №96 від 18.05.1995, додаток до наказу №98 від 18.05.1995, наказ № 184 від 11.06.2001, додаток до наказу №184 від 11.06.2001, наказ №213 від 07.07.2006, додаток до наказу №213 від 07.07.2006.

Також варто зазначити, що за довідкою Дочірнього ДСУ №104 «Стальконструкція» ВАТ «Дніпростальконструкція» від 17.01.2011 №05-327 та згідно запису №9 у вищевказаній трудовій книзі позивача, змінено назву Дніпродзержинського спеціалізованого управління №104 ВАТ «Дніпростальконструкція» на Дочірнє ДСУ №104 «Стальконструкція» ВАТ «Дніпростальконструкція».

У періодах роботи позивача діяли Список № 2 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 (посади «419 Майстри будівельних та монтажних робіт» та «441 Виконавці робіт», розділ «22900000 XXVII. Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів»), Список № 2 виробництв, професій, посад і показників із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 (посади «419 Майстри будівельних та монтажних робіт» та «441 Виконавці робіт», розділ «22900000 XXVII. Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів»), Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 (посада «27б Виконавці робіт», розділ «XXVII. Будівництво»).

Зазначені списки у відповідних розділах передбачали професії майстра будівельних та монтажних робіт, виконавця робіт як такі, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Враховуючи наявні у законодавстві положення, суд дійшов висновку, що виконання позивачем роботи «майстра», «майстра будівельної ділянки», «виконавця робіт», «виконавця робіт будівельної ділянки» на підприємствах тресту «Дніпрохімбуд» (зараз - ВАТ «Дніпрохімбуд»), Дніпродзержинського СУ №104 ВАТ «Дніпростальконструкція» (зараз - Дочірнє ДСУ №104 «Стальконструкція» ВАТ «Дніпростальконструкція»), ТОВ «Рубікон-Моноліт» - передбачали наявність шкідливих умов праці та відповідали вимогам до характеру виконуваної роботи, виконання якої дає право на пільгове пенсійне забезпечення.

Враховуючи вищевикладене, на час звернення із заявою до відповідача пільговий стаж для призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, який відповідач відмовився врахувати, був підтверджений, в першу чергу, записами трудової книжки позивача.

Зважаючи на це, періоди з 15.07.1993 по 31.01.1996, з 01.02.1996 по 09.06.2008, з 01.07.2008 по 15.09.2008 мають бути зарахованими до пільгового стажу за Списком №2.

Разом з тим, стосовно відмови відповідача врахувати відомості довідки №05-326 від 17.01.2011 у зв`язку з тим, що довідка видана ліквідатором та станом на дату звернення за призначенням пенсії підприємство ліквідоване, суд зауважує, що той факт, що вищезазначена пільгова довідка підписана арбітражним керуючим (ліквідатором) ВАТ «Дніпрохімбуд» не може впливати на чинність або юридичну силу цієї довідки. Згідно з ч. 2 ст. 10 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника.

За відкритими даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ВАТ «Дніпрохімбуд», станом на дату складання цього рішення, перебуває стані припинення (запис від 29.10.2008 №4002262), на підставі судового рішення про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури від 14.10.2008 № Б29/91/03 Господарського суду Дніпропетровської області (дата набрання чинності: 29.10.2008). Також, зареєстровано 04.10.2012 за №6002262 відміну державної реєстрації припинення юридичної особи на підставі судового рішення щодо відміни державної реєстрації припинення юридичної особи від 21.09.2012 № б29/91/03 Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2025 у справі №Б29/91/03 постановлено продовжити термін ліквідаційної процедури у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Дніпрохімбуд" та повноваження ліквідатора Касаткіна Дениса Миколайовича до 16.09.2025.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи відповідача як необґрунтовані щодо відмови врахувати відомості довідки №05-326 від 17.01.2011, виданої ліквідатором.

Щодо тверджень відповідача про не зарахування періоду навчання з 01.09.1987 по 23.06.1993 через те, що в дипломі серії НОМЕР_2 вказано прізвище « ОСОБА_2 », суд зазначає наступне.

Архівною довідкою Українського державного університету науки і технологій (назва університету на час навчання та отримання диплому позивача Дніпропетровський інженерно-будівельний інститут) від 02.04.2025 №100/01.1-33/12 уточнено, що диплом спеціаліста згідно рішення Державної екзаменаційної комісії від 23.06.1993, виданий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.01.1994 під реєстраційним №626.

Таким чином, суд вважає доведеним факт належності диплома серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 та зазначає, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний підтверджений стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших документів (довідок, наказів), оскільки визначальним є саме підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах.

Певні недоліки щодо заповнення трудової книжки чи інших документів (довідок, наказів) не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду у від 21.02.2018 у справі №687/975/17, 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а, від 04.05.2018 у справі №490/12392/16-а, від 04.09.2018 у справі №423/1881/17, від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а.

Стосовно зарахування до пільгового стажу періоду навчання позивача з 01.09.1987 по 23.06.1993, суд зазначає, що згідно із частиною 1 статті 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Так, оскільки позивач проходив навчання в Дніпропетровському інженерно-будівельному інституті в період з 01.09.1987 по 23.06.1993 (академвідпустка з 03.07.1988 по 23.08.1989 на період військової служби) та був прийнятий на роботу з 15.07.1993 року майстром до Будівельного управління №1 Будівельно-монтажного тресту «Дніпрохімбуд» (наказ від 15.07.1993 №48к), тобто в строк менший ніж три місяці після дати закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією, суд приходить до висновку, що час навчання необхідно зарахувати до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду проходження строкової військової служби з 04.07.1988 по 22.08.1989, суд зазначає наступне.

Перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби і військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 та архівної довідки Українського державного університету науки і технологій від 02.04.2025 №100/01.1-33/12, позивач з 03.07.1988 отримав академвідпустку на період військової служби в лавах ВС СССР, проходив службу з 04.07.1988 по 22.08.1989. По завершенню військової служби, з 23.08.1989 позивач продовжив навчання. Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 23.06.1993 йому присвоєно кваліфікацію спеціаліста інженера-будівельника, про що 06.01.1994 видано диплом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Отже, позивач на момент призову на військову службу навчався за фахом у професійно-технічному навчальному закладі (Дніпропетровському інженерно-будівельному інституті та отримав академвідпустку) та отримав академвідпустку саме з підстави призову на військову службу, період його служби в армії також повинен бути зарахований до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком за Списком № 2.

Таким чином, період навчання та період проходження служби в лавах радянської армії з 01.09.1987 по 23.06.1993 підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №2.

Відтак, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що позивач у спірний період з 15.07.1987 по 15.09.2008: навчався за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, перебував в академвідпустці на час проходження військової служби, продовжив навчання по поверненню зі служби, отримав диплом за фахом, працював на посадах, які віднесено до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, враховуючи неправомірне рішення відповідача щодо відмови у призначенні пільгової пенсії, спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 65 від 21.03.2025 підлягає скасуванню.

Прийнявши неправомірне рішення щодо відмови у призначенні пільгової пенсії, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.

Частиною 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, а також враховуючи той факт, що позивач у спірний період навчався, проходив військову службу, працював на посадах, які віднесено до Списку № 2, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, з метою ефективного захисту порушеного права, суд доходить висновку, що до пільгового стажу позивача за Списком №2 має бути зарахований весь спірний період з 15.07.1987 по 15.09.2008.

Враховуючи викладене, а також з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення (перерахунку) пенсії та визначення наявності підстав, за яких призначається (перераховується) пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні (перерахунку), суд вважає за необхідне: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.03.2025 №65 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, з урахуванням висновків суду, зарахувавши до страхового (пільгового) стажу період навчання з 15.07.1987 по 03.07.1988 та з 23.08.1989 по 23.06.1993, період військової служби з 04.07.1988 по 22.08.1989, період трудової діяльності з 15.07.1993 по 15.09.2008, та призначити пенсію на пільгових умовах з 14.03.2025 року.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1211,20 грн, що документально підтверджується квитанцією № від 14.05.2025.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) підлягає стягненню на користь позивача.

Відповідно до ч. 4 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.03.2025 №65 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, з урахуванням висновків суду, зарахувавши до страхового (пільгового) стажу період навчання з 15.07.1987 по 03.07.1988 та з 23.08.1989 по 23.06.1993, період військової служби з 04.07.1988 по 22.08.1989, період трудової діяльності з 15.07.1993 по 15.09.2008 відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 15.07.1993 та призначити пенсію на пільгових умовах за Списком №2 з 14.03.2025 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець