Справа № 420/38521/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного Фонду України в Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

До суду звернувся адвокат Неверчак Євген Борисович, діючий в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) із позовною заявою до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), за участю третьої особи - Головного управління Пенсійного Фонду України в Київській області (далі - третя особа, ГУ ПФУ в Київській області), у якому, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незастосування для обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 під час опрацювання її заяви від 05.09.2024 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2021- 2023 роки,

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 6.09.2024 перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, за 2021-2023 роки.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

На обґрунтування вказаних вимог представник позивача зазначає, що з 26.12.2014 року позивачу було призначено пенсію за вислугу років згідно п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". При цьому, призначену їй в грудні 2017 року пенсію за вислугу років на підставі пункту «е» ст. 55 Закону № 1788-ХІ в період з 10.03.2015 по 02.05.2019 та з 04.01.2021 по 05.09.2024 фактично не отримувала, оскільки працювала за спеціальністю. 05.09.2024 року позивачці виповнилась 55 років і вона звернулась до ГУ ПФУ в Київській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". З інформації на вебпорталі ПФУ позивач дізналась, що при обчисленні її пенсії за віком з 06.09.2024 (наступний день за днем досягнення пенсійного віку), відповідачем було застосовано проіндексований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки, який було і раніше застосовано для обчислення розміру її пенсії за вислугу років. Позивач вважає, що такий розрахунок порушує її право на передбачений законодавством розмір пенсійної виплати, оскільки переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в даному випадку не можна вважати переходом з виду на вид в межах закону №1058-IV, а необхідно вважати новим призначенням і застосувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто 2021, 2022, 2023 роки, як це передбачено ч. 2 ст. 40 закону №1058-IV.

06.01.2025 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позову, вказуючи, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Київській області та отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII Про пенсійне забезпечення з 26.12.2014 р. З квітня 2015 позивачу виплату пенсії було призупинено у зв`язку з працевлаштуванням на роботу за спеціальністю, яка дає право на пенсію по вислузі років. 06.09.2024 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою про переведення з пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію -ГУ ПФУ в Одеській області. За наслідками розгляду заяви від 06.09.2024 та наданих документів позивача переведено на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку. Головним управлінням під час переведення з одного виду пенсії на інший при розрахунку пенсії застосовано показник середньої заробітної плати за 2014-2016, проіндексовану в подальшому відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058 на 1,17, 1,11, 1,11, 1,14, 1,197. Умови призначення пенсії за віком регулюються ст. 26 Закону № 1058, а переведення передбачено ст. 45 Закону № 1058, тому поняття первинне призначення та переведення не є тотожними. Право на призначення пенсії може бути використано лише один раз, яке особа самостійно та добровільно обирає при звернені до органів Пенсійного фонду з відповідною заявою, а право на переведення пенсії є похідним від права на призначення пенсії та може бути використане особою лише після використання права на призначення пенсії та лише за умови, що переведення буде здійснено на пенсію іншого її виду. Первинне призначення пенсії позивачу було здійснено 26.12.2014, а переведення 05.09.2024. Розрахунок пенсії за віком проведено з дня подання заяви на підставі документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Таким чином, здійснено не первинне призначення пенсії, а перехід з одного виду пенсії на інший. Позивачу було призначено пенсію за вислугу років та підстави для повторного призначення відсутні. У цьому випадку, розрахунок заробітної плати здійснюється з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення пенсії за вислугу років.

06.01.2025 року позивачем надана відповідь на відзив, в якій вказує, що з 26.12.2014 позивачу було призначено саме пенсію за вислугу років згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Саме цей Закон передбачає такий вид пенсії як «за вислугу років», регламентує умови призначення такої пенсії та пов`язує право на неї з наявністю відпрацьованого мінімуму спеціального стажу. Натомість, ч.1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Таким чином, позивач має право на отримання двох видів пенсій: у зв`язку із вислугою років, відповідно до ст. 55 Закону №1788-XII та за віком відповідно до статті 26 Закону № 1058-IV. При цьому, переведення з одного виду пенсії на інший відповідно до положень ч.3 ст.45 закону № 1058-IV проводиться в межах одного закону, а статтею 9 даного закону передбачені лише три види пенсії - за віком, по інвалідності, по втраті годувальника. У таких випадках і застосовується правова норма частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. У даному ж випадку позивач зазначає, що вона не була пенсіонером за віком, а вперше звернулася до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком 05.09.2024. Таким чином, при призначенні в 2024 році пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за її призначенням, згідно частини другої статті 40 цього Закону, тобто за 2021 - 2023 роки.

07.01.2025 року на виконання ухвали суду від 24.12.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надало суду копію матеріалів пенсійної справи позивача.

21.01.2025 року третьою особою ГУ ПФУ у Київській області надано письмові пояснення, у яких зазначено, що право на застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за період з 2019 по 2021 у позивача при переведенні із закону на закон, з пенсії за вислугу років на пенсію за віком згідно чинного законодавства відсутнє.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 24 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Цією ж ухвалою зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області разом з відзивом на позов надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача, зокрема, рішення/протокол про призначення пенсії позивача за вислугою років; заяви позивача від 06.09.2024 року про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст. 55 Закону № 796-XII, з додатками. ( у разі їх наявності); рішення/протоколи, яке прийнято за результатами розгляду вказаної заяви позивача з доказами, які вплинули на його прийняття.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 з 26.12.2014 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

В періоди з 10.03.2015 по 02.05.2019 та з 04.01.2021 по 05.09.2024 позивач працювала на посадах фельдшера-лаборанта Славутинської міської лікарні та виплата пенсії на це період було призупинено.

05.09.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Управління ПФУ в м. Славутичі Київської області із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з переходом пенсії за вислугу років на інший вид пенсії за віком у зв`язку з досягненням 55-ти річного віку. Крім того, у вказаній заяві позивач просила застосувати середній заробіток за 2021-2023 роки при обрахунку пенсії.

Відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 (надалі по тексту Порядок № 22-1), для розгляду вказаної заяви за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що приймає рішення про призначення або перерахунок пенсії - ГУ ПФУ в Одеській області.

Рішенням пенсійного органу №62 від 13.09.024 позивача з 06.09.2024 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст. 55 Закону №796-ХІІ, вид перерахунку "з виду на вид".

02.10.2024 року ГУ ПФУ у Київській області листом № 7567-28792/К-02/8-1000/24 повідомило позивача, що її переведено на пенсію за віком з 06.09.202, що не є первинним призначенням пенсії, а є переведенням на інший вид пенсії. Підстави для проведення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки, відсутні.

04.11.2024 року ГУ ПФУ у Київській області листом № 10712-31831/К-02/8-1000/24 повідомило позивача, що заява про переведення на пенсію за віком, зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" опрацьовувалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Вважаючи незастосування відповідачем середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки при обчисленні пенсії за віком, зі зниженням пенсійного віку згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV протиправною бездіяльністю, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІУ (далі по тексту - Закон № 1058-ІУ), яким визначено, зокрема

- за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника. ( частина перша статті 9 Закону №1058-ІV);

- особі, яка має одночасно право на різні види, призначається один з цих видів пенсії за її вибором. ( стаття 10 Закону № 1058-ІУ);

- заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи. ( частина друга статті 40 Закону №1058-IV);

- переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. (частина 3 ст. 45 Закону № 1058-ІУ).

- до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом № 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію (…) за вислугу років. ( пункти 2, 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV)

VI. Оцінка суду.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалам справи, позивачу первинно у 2014 році було призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України « Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, (далі Закон № 1788-XII), який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

Так, пунктом "е" статті 55 Закону № 1788-XII в редакції чинній на момент призначення пенсії передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Статтею 7 Закону № 1788-XII передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Згідно з пунктом 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, рішенням ГУ ПФУ в Одеській області, визначеного за принципом екстериторіальності, ОСОБА_1 з 06.09.2024 перераховано пенсію у зв`язку з переведенням пенсії за вислугу років, призначену за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, на пенсію за віком, зі зниженням пенсійного віку, відповідно до України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІУ.

Відтак, у випадку із заявою позивачки мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією, Великої Палати Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року (справа №577/2576/17), Верховного Суду у постанові від 31 липня 2019 року (справа №720/208/17), від 16 червня 2020 року у справі № 127/7522/17, від 18 серпня 2020 року у справі № 263/6611/17.

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17 (№ 577/2576/17) погодилась з висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 29.11.2016 у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15), про те, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частини третьої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд зазначає, що протиправна бездіяльність - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що при обчисленні пенсії позивача внаслідок переведення з одного виду пенсії на інший ГУ ПФУ в Одеській області протиправно не застосувало показник середньої заробітної плати (доходу) за три роки, що передували року призначенню пенсії за віком, як того вимагає частина друга статті 40 Закону № 1058-ІV, а тому наявні підстави для визнання таку бездіяльність протиправною.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин справи, беручи до уваги релевантну практику Верховного Суду у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача здійснити позивачу обчислення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2021-2023 роки, починаючи з 06.09.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та " Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

VII. Висновок суду.

Частиною 1 ст. 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

VIII. Розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа лише у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Як встановлено судом, позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією про сплату № TAYY-M1AY-9D6E від 11 грудня 2024 р.

Оскільки за результатом розгляду даної справи судом задоволено позовні вимоги, тому сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 1211,20 грн., що відповідає розміру судового збору при поданні до адміністративного суду позову фізичною особою, який містить вимогу немайнового характеру.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна 83, м. Одеса, 65012, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного Фонду України в Київській області (вул. Саєнка Андрія, буд. 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незастосування заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2021-2023 року при перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 06.09.2024 пенсії за віком із застосуванням заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком за 2021, 2022 та 2023 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна