Справа № 640/32587/21
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року Справа№640/32587/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІТНІ ТЕЛЕКОМУНІКАЦІЇ УКРАЇНИ»

про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ТОВ «НОВІТНІ ТЕЛЕКОМУНІКАЦІЇ УКРАЇНИ» про стягнення коштів платника податків з рахунків, відкритих у банках, що обслуговують такого платника і на суму податкового боргу у розмірі 21754,94 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за позивачем обліковується податковий борг з податку на нерухоме майно на загальну суму 21754,94 грн.

Вказана податкова заборгованість виникла на підставі:

- податкового повідомлення-рішення від 22.05.2018 № ;

- податкового повідомлення-рішення від 24.01.2020 № ;

- податкового повідомлення-рішення від 14.02.2020 № ;

- податкового повідомлення-рішення від 25.06.2020 № ;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 16.12.2017 № ;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20.01.2018 № ;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 16.02.2018 № ;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 18.04.2018 № ;

Контролюючим органом було сформовано вимогу від 21.11.2018 № 234543-17.

Просить стягнути з відповідача податковий борг.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 січня 2022 року відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на те, що відповідачем не надано суду відзив на позовну заяву, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, Головне управління ДПС у м. Києві, код ЄДРПОУ ВП 44116011, місцезнаходження: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04665

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІТНІ ТЕЛЕКОМУНІКАЦІЇ УКРАЇНИ», , місцезнаходження: вул. Глибочицька, буд., 16, офіс, 15 м. Київ, 04050.

22.05.2018 на підставі акта перевірки від 02.04.2018 № 3192/26-15-12-06/16 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування до відповідача штрафних санкцій у розмірі 570,94 за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (30 ).

Вказане податкове повідомлення-рішення направлено відповідачу на його податкову адресу засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», проте повернуто контролюючому органу у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

24.01.2020 на підставі акта перевірки 23.01.2020 № 2467/26-15-04-11-13 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування до відповідача штрафних санкцій у розмірі 340,00 грн за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) ).

Вказане податкове повідомлення-рішення направлено відповідачу на його податкову адресу засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», проте повернуто контролюючому органу у зв`язку із відміткою «за зазначенною адресою не знаходиться».

14.02.2020 на підставі акта перевірки 12.02.2020 № 5549/26-15-04-11-13 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування до відповідача штрафних санкцій у розмірі 4080,00 грн за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) ).

Вказане податкове повідомлення-рішення направлено відповідачу на його податкову адресу засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», проте повернуто контролюючому органу у зв`язку із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

25.06.2020 на підставі акта перевірки від 28.05.2020 № 21291/26-15-04-11-13 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № про застосування до відповідача штрафних санкцій у розмірі 3060,00 грн за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) ).

Вказане податкове повідомлення-рішення направлено відповідачу на його податкову адресу засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта», проте повернуто контролюючому органу у зв`язку із відміткою «інші причини».

16.12.2017 відповідачем до контролюючого органу надано звітну декларацію з податку на додану вартість за листопад 2017 року № , якою самостійно розраховано податкове зобов`язання у розмірі 638 грн.

20.01.2018 відповідачем до контролюючого органу надано звітну декларацію з податку на додану вартість за грудень 2017 року № , якою самостійно розраховано податкове зобов`язання у розмірі 6740 грн.

16.02.2018 відповідачем до контролюючого органу надано звітну декларацію з податку на додану вартість за січень 2018 року №, якою самостійно розраховано податкове зобов`язання у розмірі 6078 грн.

18.04.2018 відповідачем до контролюючого органу надано звітну декларацію з податку на додану вартість за березень 2018 року №, якою самостійно розраховано податкове зобов`язання у розмірі 273 грн.

21 листопада 2018 року контролюючим органом сформовано вимогу № 234543-17 на загальну суму податкового боргу 17086,29 грн.

Вимогу повернуто контролюючому органу із відміткою «інші причини».

Конверт повернуто відправнику.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків станом на 31.12.2024 за позивачем обліковується податковий борг зі сплати ПДВ у розмірі 21754,94 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 статті 36 вказаного Кодексу).

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

За визначеннями, наданими у п.п. 14.1.39, п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, є податковим боргом.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пункт 54.3 статті 54 вказаного Кодексу визначає випадки, коли контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством.

Платник податків несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого контролюючим органом узгодженого грошового зобов`язання (п. 54.5 статті 54 вказаного Кодексу).

Згідно з п. 58.1 статті 58 Кодексу контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт, зокрема:

завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Відповідно до п. 59.1 статті 59 вказаного Кодексу у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 42.1 статті 42 Кодексу (в редакції, чиній на момент направлення зазначених вище податкових повідомлень-рішень та вимоги), податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Відповідно до п. 42.2 статті 42 ПКУ, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 42.4 статті 42 зазначеного Кодексу визначено, що платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг` та Закону України «Про електронні довірчі послуги».

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до п.п. 95.1 - 95.3 статті 95 вказаного Кодексу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 у справі №1340/5767/18 сформулював такий правовий висновок: «Положеннями пунктів 95.1-95.3 статті 95 і пункту 102.4 статті 102 КАС України встановлено, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених пунктом 95.2 статті 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу, а також строку - 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Строк у 1095 днів є присічним для контролюючого органу, протягом і в межах якого ним можуть бути вжиті заходи щодо погашення податкового боргу, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом, проте норми пункту 102.4 статті 102 ПК України не є такими, що обмежують суд у праві ухвалювати судове рішення про стягнення податкового боргу після закінчення 1095-денного строку, з вимогою про стягнення якого контролюючий орган звернувся вчасно.».

Верховний Суд також зазначив, що податковий орган набуває право на стягнення податкового боргу (в тому числі і в судовому порядку) лише у разі, якщо платник податку не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання у встановлений строк (п.95.2 статтею 95 Податкового кодексу України) після направлення платнику податків податкової вимоги.

Виходячи з вимог законодавства несплачений платником податків податковий борг підлягає стягненню з такого платника.

Вирішуючи спір, судом враховані правові висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №807/495/17, де суд аналізуючи процесуальні положення Кодексу адміністративного судочинства України, які визначають предмет доказування у справі (частина перша статті 138 Кодексу в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, а натепер аналогічні положення містить частина друга статті 73 Кодексу), згідно з якими предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, дійшов висновку, що з огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо. При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, у тому числі й штрафних (фінансових) санкцій, не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з якими відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз. Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 року №533-IX, який набрав чинності 18.03.2020, до Податкового кодексу України внесено зміни. Зокрема, підрозділ 10 розділу XX "Перехідні положення" доповнено пунктами 52-1-52-5.

Згідно з пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (із змінами, внесеними Законом України від 13.05.2020 року № 591-IX, що набрав чинності 29.05.2020 року) на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупинений перебіг строків давності, передбачених статтею 102 Кодексу.

Позивач звернувся з позовом до суду в період, коли було зупинено перебіг строку давності передбачений статтею 102 ПК України. В даній справі податковий борг виник та стягується щодо періоду, сумарна тривалість якого до зупинення перебігу строку звернення до суду є меншою, ніж 1095 днів. Відповідно, строк звернення з цим позовом не пропущено.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІТНІ ТЕЛЕКОМУНІКАЦІЇ УКРАЇНИ» про стягнення податкового боргу - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІТНІ ТЕЛЕКОМУНІКАЦІЇ УКРАЇНИ» (, місцезнаходження: вул. Глибочицька, буд., 16, офіс, 15 м. Київ, 04050) податковий борг з податку на додану вартість на загальну суму 21754 (двадцять одна тисяча сімсот п`ятдесят чотири) грн 94 коп.

Повний текст рішення складено та підписано 31 липня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська