Справа № 340/2673/25
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/2673/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючої-судді Казанчук Г.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільсьткій області про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити певні дії,

ВИКЛАД ОБСТАНОВИН:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Позненка Юрія Володимировича, звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 10.03.2025 року №64 в частині відмови в зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоду роботи: з 1980 року - 12.11.1982 року, з 18.08.1988 року - 02.01.1990 року, з 18.04.1990 року по 24.06.1990 року; з 03.09.1991 року по 12.04.1993 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати період роботи з 1980 року - 12.11.1982 року, з 18.08.1988 року -02.01.1990 року, з 18.04.1990 року по 24.06.1990 року; з 03.09.1991 року по 12.04.1993 року до загального страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) згідно записів трудової книжки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком, проте рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідної кількості страхового стажу, оскільки не були зараховані періоди роботи ОСОБА_1 через недоліки у записах трудової книжки. Вважає таке рішення протиправним, оскільки в трудовій книжці наявні усі записи про періоди роботи на підставі яких можливо здійснити обрахунок страхового стажу.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 року відкрито провадження у даній справі. Вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачу встановлений строк для подання процесуальних заяв по суті спору.

ГУ ПФУ в Тернопільській області (надалі - відповідач) поданий відзив на позов, у якому позовні вимоги заперечуються з тих підстав, що заявниця не має необхідного стажу для призначення пенсії за віком, оскільки на підставі трудової книжки не можливо зарахувати до страхового періоду, періоди роботи через недоліки такої трудової книжки (а.с.34-40).

Дослідивши зміст позовних вимог та докази, долучені до справи, суд, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулась до пенсійного органу із заявою про призначення їй пенсії за віком.

За результатом розгляду заяви ГУ ПФУ в Тернопільській області прийнято рішення від 10.03.2025 року №4, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу. Згідно з наданими документами страховий стаж становить 16 років 00 місяців 17 днів (надалі - спірне рішення, а.с.25). До страхового стажу не були зараховано:

- періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 , дата заповнення 14.08.1984, оскільки на титульній сторінці трудової книжки запис про зміну прізвища зроблено з порушенням вимог Інструкції про порядок заповнення трудових книжок працівників, а саме: відсутня дата видачі документа на підставі якого зроблено зміни, а також свідоцтво про шлюб не долучено;

- період роботи з 18.08.1988 по 08.07. 1990, оскільки дата наказу про звільнення 02.01.1990 не відповідає даті звільнення 08.07.1990;

- період з 18.04.1990 по 24.06.1990, оскільки в номері наказу про прийняття міститься виправлення.

Отже, спірне рішення є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Пенсія за віком на пільгових умовах є особливим видом пенсії, яка призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу, залежить від праці такої особи в особливих умовах, певно визначений час, призначення якої має відбуватись при досягненні нижчого пенсійного віку.

У постанові від 18 лютого 2020 року у справі № 1840/3344/18 Верховний Суд зазначив, що ''пенсія за віком'' - це свого роду ''державний депозит'' (примусовий та індивідуальний) кожної особи, який залежить від праці такої особи, та підлягає безумовному поверненню з боку держави у встановленому розмірі протягом всього життя пенсіонера після досягнення певного віку.

Згідно частини 1 статті 24 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до статті 26 Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

У трудовій книжці НОМЕР_3 від 14.08.1984 на титульній сторінці наявний запис ''Прізвище змінене на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 '', у графі ''прізвище'' ОСОБА_2 закреслене і зазначено ОСОБА_3 (а.с.10).

Вказане пенсійний орган розцінив як недолік, який не дає можливим провести обрахунок страхового стажу на підставі цієї трудової книжки. Водночас, згідно детального розрахунку страхового стажу, долученого до спірного рішення, суд убачає, що пенсійний орган вибірково підійшов до зарахування періодів роботи позивача, оскільки одні періоди зараховані, інші ні.

Суд погоджується із обов`язком роботодавця дотримуватись вимог Інструкції про порядок заповнення трудових книжок працівників, водночас, відсутність у запису про підставу зміну прізвища, дата видачі свідоцтва про шлюб жодним чином не робить записи у трудовій книжки не дійсними та відповідно не може бути перешкодою до обрахунку страхового стажу.

На час заповнення трудової книжки серії НОМЕР_5 діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 №162 (надалі Інструкція про порядок ведення трудових книжок).

Згідно пунктів 2.2, 2.3 Інструкція про порядок ведення трудових книжок заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу.

У пункті 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному листі) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по-батькові (повністю, без скорочення чи заміни імені і по-батькові ініціалами), і дата народження зазначається на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Пунктом 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок зміни до трудових книжок про прізвище, імені, по-батькові і даті народження проводиться адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розлучення, про зміну прізвища, імені, по-батькові і т.д.) і за посиланням на номер і дату цих документів.

Вказані зміни вносяться на першій сторінці (титульному листі) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по-батькові, дата народження і записуються нові данні. Посилання на відповідні документи записуються на внутрішній стороні обкладинці, завіряються підписом керівником підприємства чи спеціально уповноваженої особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, з системного аналізу вказаних вище норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

У разі наявності сумніву щодо правових підстав для зміни прізвища, пенсійний орган мав повноваження на витребування додаткової інформації, у тому числі і копії свідоцтва про шлюб.

Щодо не зарахування періоду роботи з 18.08.1988 по 08.07. 1990, суд зазначає наступне.

Не зарахування зазначеного періоду, обґрунтоване пенсійним органом наявністю розбіжностей у записах трудової книжки, оскільки дата наказу про звільнення ''02.01.1990'' не відповідає даті звільнення ''08.07.1990''.

У трудовій книжці позивача наявні таки записи:

- №3 від 08.07.1998 прийнята вчителем початкових класів наказ №40 &2 від 18.08.1995;

- №4 від 08.07.1990 звільнена з роботи за ст.34 КЗпП Кирг.РСР наказ №1 від 02.01.1990.

У зв`язку із помилкою у місяці здійснення запису, пенсійний орган не зарахував період роботи до страхового.

Щодо не зарахування періоду роботи з 18.04.1990 по 24.06.1990, суд зазначає наступне.

Не зарахування зазначеного періоду, обґрунтоване пенсійним органом наявністю розбіжностей у записах трудової книжки, оскільки у номері наказу про прийняття на роботу міститься виправлення.

У трудовій книжці позивача наявні таки записи:

- №5 від 18.04.1990 прийнята в дитячий садок №11 вихователем тимчасово, на період відсутності основного робітника наказ №487/в від 11.04.1990;

- №6 від 24.06.1990 звільнена за власним бажанням по догляду за дитиною у вці до 8 років наказ №878/у від 19.06.1990.

Стосовно періоду роботи з 03.09.1991 року по 12.04.1993 суд зазначає наступне.

Зазначений період не описаний у спірному рішенні, водночас, у розрахунку страхового стажу (додаток до спірного рішення), цей період взагалі не вказаний, а у спірному рішенні відсутнє обґрунтування не врахування. Отже, слід припустити, що цей період неврахований з огляду не недолік у заповненні титульної сторінки трудової книжки (відсутня дата свідоцтва про шлюб).

Оскільки щодо недоліки заповнення титульної сторінки судом наведено вище, а відтак не зарахування цього періоду до загального страхового стажу є протиправним.

Суд погоджується із доводами відповідача стосовно наявності недоліків щаписів трудової книжки і щодо відсутності дати свідоцтва про шлюб, і щодо помилки в даті запису, і в наявності виправлення у номері наказу, проте, усі недоліки були допущені відповідальними особами, а не позивачем. Такі недоліки не можуть створювати тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці позивача. Порушення заповнення трудової книжки, допущене відповідальними особами, не може впливати на право позивача, оскільки він не був уповноваженими особами на здійснення записів у трудовій книжці.

Встановлені пенсійним органом недоліки записів трудової книжки не можуть бути підставою для не зарахування усіх періодів роботи позивача до страхового стажу.

Позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, а тому відсутність печатки підприємства на титульній сторінці трудової книжки, не може бути підставою для не зарахування періодів роботи позивача, зазначених у цій трудовій книжці.

Такі висновки суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

При цьому, суд зазначає, що наявність вищезазначених недоліків, не свідчить про те, що мова йде про різних осіб, і за переконанням суду є проявленням надмірного формалізму з боку пенсійного органу.

Такі висновки суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про протиправність рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 10.03.2025 року №64 у зв`язку із незарахування до страхового стажу періодів роботи позивача, а тому вказане рішення слід скасувати як протиправне.

Водночас, сам факт скасування рішення не відновить порушене право позивача. Представник позивача просить суд зобов`язати зарахувати період роботи з 1980 року - 12.11.1982 року, з 18.08.1988 року - 02.01.1990 року, з 18.04.1990 року по 24.06.1990 року; з 03.09.1991 року по 12.04.1993 року згідно записів трудової книжки.

Проте, вищезазначені періоди частково вже зараховані до загального страхового стажу позивача, а повторне зобов`язання може привезти до задвоєння страхового стажу.

Так, період роботи з 18.08.1988 року до 02.01.1990 року та з 18.04.1990 року по 24.06.1990 року, згідно розрахунку страхового стажу позивача (додаток до спірного рішення), вже зарахований до страхового стажу як період догляду за дитиною. Проте, незрозумілим тоді є посилання у спірному рішення на не зарахування цих періодів.

Так, у спірному рішенні вказано про те, що за доданими документами до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно записів трудової книжки. При цьому, окремо зазначає у спірному рішенні про не зарахування двох періодів, записи про які наявні в трудовій книжці, але з інших підстав.

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що рішення пенсійного органу має бути зрозумілим та вмотивованим. При цьому, судовий розгляд відбувається у межах мотивації спірного рішення, яке наведене в цьому рішенні.

Суд не повинен здогадуватись про мотиви пенсійного органу щодо обрахунку окремих періодів страхового стажу, водночас, пенсійний орган зобов`язаний зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи з 1980 року - 12.11.1982 року, з 18.08.1988 року - 02.01.1990 року, з 18.04.1990 року по 24.06.1990 року; з 03.09.1991 року по 12.04.1993 року, записи про які містить трудова книжка позивача. У зв`язку з чим, належним способом відновлення порушеного права позивача буде зобов`язання повторно розглянути заяву позивача щодо призначення пенсії за віком, із зарахуванням до загального страхового стажу спірних періодів.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн (а.с.28-29), а з тому, на користь позивача слід стягнути вказану суму за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Позивачем, на вимогу суду, наданий оригінал трудової книжки, який був оглянутий судом та підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 143, 242-246, 250, 251, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільсьткій області (Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001; ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 10.03.2025 року №64 про відмову в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.03.2025 року про призначення пенсії за віком, та зарахувати до загального страхового стажу період періоду роботи: з 1980 року - 12.11.1982 року, з 18.08.1988 року - 02.01.1990 року, з 18.04.1990 року по 24.06.1990 року; з 03.09.1991 року по 12.04.1993 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК