Справа № 367/3327/25
Суддя: Кухленко Д. С.
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/3327/25
Провадження №2-а/367/114/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

15 липня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Кухленка Д.С.,

при секретарі Шаповал О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимоги зазначив, що 24 січня 2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 89/1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 17 000 грн. У постанові зазначено, що громадянин ОСОБА_1 з 28.06.2004 по 15.01.2025 рік на військовий облік встановленим порядком не став, військово-лікарську комісію не проходив, військово-обліковий документ не отримав, чим порушив вимоги ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 10. Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних Додаток 2 до Порядку організації та введення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затверджених Постановою КМУ від 30.12.2022 року № 1487 під час дії особливого періоду.

Однак, з даною постановою, Позивач категорично не погоджується, вважає, що вона прийнята з порушенням встановленої процедури та є протиправною. Зазначено, що розгляд справи призначено на 24.01.2025 року, однак, фактично розгляду справи в цей день не було, оскільки особа, уповноважена на розгляд адміністративних матеріалів, повідомила, що йому ще не передали протокол про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ). Відтак, формально розгляд справи відбувся без ОСОБА_1 та його представника, оскільки Відповідач не повідомив, про час та дату розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Повідомив суд, що виданому ОСОБА_1 , став на облік 09.09.2003 року у ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому, останній є офіцером та має звання молодшого лейтенанта, а відтак перебував на військовому обліку ще з 2003 року. При цьому, ОСОБА_1 вчасно уточнив свої дані. Оскільки позивач працює вчителем, він подав заяви про відстрочку в установленому законом порядку та отримав відстрочку на строк до 07.02.2025 року. Також ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 . Зазначив, що жодних доказів направлення повісток на медичний огляд ОСОБА_1 надано не було.

Вказав, що згідно відомостей із застосунку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Резерв+ ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 військово-обліковий документ сформований 09.11.2024 року і дійсний до 09.11.2025, отже в такому випадку, він не порушив вимоги статті 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 10 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних Додаток №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 під час дії особливого періоду.

Вважає, що факт неналежного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також такий розгляд у її відсутність, складення постанови, відсутність кваліфікуючих ознак є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправною та такою, що винесена з порушенням встановленої процедури. Вищезазначені порушення не можуть вважатись суто формальними, та є достатніми для судового захисту прав позивача, шляхом скасування оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності. Такими діями начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 порушив права особи, яка притягається до адміністративної з відповідальності, тому порушено і порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (Аналогічний висновок викладений у Постанові ВС КАС від 18.02.2020 у :траві № 524/9827/16-а).

Зазначив, що оскільки розгляд справи проводився без позивача, останній отримав копію постанови 12 березня 2025 року, що підтверджується відміткою у копії постанови. Вважає, що строки для оскарження даної постанови підлягають поновленню, так як позов поданий в 10-денний строк з дня отримання постанови позивачем.

На підставі цього просив суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (вчинення порушення в особливий період) №89/1 від 24 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн - скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь Позивача судовий збір.

Ухвалою Ірпінського міського суду від 26 березня 2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 26 травня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

02.05.2025 року від представника Відповідача ОСОБА_3 в якій вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_6 не визнає позов ОСОБА_1 у справі №367/3327/25 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Вказали, що в порушення вимог п.10 Порядку, ОСОБА_1 жодного разу з 28.06.2024 року по 15.01.2025 року не звіряв свої власні персональні дані з обліковими даними ІНФОРМАЦІЯ_7 , що є порушенням правил військового обліку, вчинене в особливий період, та являє собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, за що ОСОБА_1 обґрунтовано та правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відбувся 24.01.2025 року в його присутності, що підтверджується постановою №89/1, яка була винесена 24.01.2025 року негайно після закінчення розгляду справи, однак у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від отримання тексту постанови, остання була фактично вручена його представнику тільки 12.03.2025 року. Звернули увагу суду на те, що ніякі докази розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 при поданні позову до суду не були надані.

На підставі цього просили суд відмовити ОСОБА_1 у позові до ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі №367/3327/25 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

07.05.2025 року від представника позивача Домітращук І.М. надійшла відповідь на відзив де вказано. Що позивач категорично не погоджується з твердженнями зазначеними у відзиві. Зазначила, що відповідно до п. 10 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі - Порядок), Призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів. Вказала, що ОСОБА_1 став на облік 09.09.2003 року у ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому, останній є офіцером та має звання молодшого лейтенанта, а відтак перебував на військовому обліку ще з 2003 року. ОСОБА_1 вчасно уточнив свої дані, що вбачається з військово-облікового документу, оформленого в електронному вигляді за допомогою додатку Резерв+. Оскільки ОСОБА_1 працює вчителем, останній подав заяви про відстрочку в установленому законом порядку та отримав відстрочку на строк до 07.02.2025 року. Також, як вбачається з військово-облікового документу в електронному вигляді - ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 . Таким чином, Позивачем виконано вимоги п. 10 Порядку, оскільки вчасно було оновлено свої дані в електронному вигляді за допомогою додатку Резерв +, отже відсутні порушення. З огляду на вищевикладене, відсутні обставини та докази, які б підтверджували, що Позивачем порушено п. 10 Порядку.

Щодо розгляду справи за відсутності Позивача та ненадання доказів Позивачем щодо розгляду справи за його відсутності зазначила наступне.

Розгляд справи призначено на 24.01.2025 року, однак, фактично розгляду справи в цей день не було, оскільки особа, уповноважена на розгляд адміністративних матеріалів, повідомила, що йому ще не передали протокол про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ). Відтак, формально розгляд справи відбувся без ОСОБА_1 та його представника, оскільки Відповідач не повідомив, про час та дату розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зазначила, що посилаючись на те, що ОСОБА_1 відмовився від отримання постанови, Відповідач в свою чергу не надає жодних доказів. Про те, що постанова не була вручена 24.01.25 року свідчить те, що представник Позивача отримала вказану постанову 12 березня 2025 року, що підтверджується відміткою у постанові.

На підставі цього просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі Позивача та його Представника.

У судове засідання представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до відзиву додано клопотання про розгляд справи без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що визначено ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд установив таке.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 6 ст. 162 КАС України.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з п.1 ч. 1ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено наступне

Згідно протоколу № 89/1 про адміністративне правопорушення від 24 січня 2025 року виявлено, що з 28.06.2004 року по 15.01.2025 року на військовий облік встановленим порядком не став, військово-лікарську комісію не проходив, військово-обліковий документ не отримав, чим порушив вимоги ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 10 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних Додаток №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 під час дії особливого періоду, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.210 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови №89/1 про адміністративне правопорушення від 24.01.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вбачається, що останнього визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі сімнадцять тисяч гривень. (а.с. 11)

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17 від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16 від 17.07.2019 року у справі №295/3099/17 та від 05.03.2020 року у справі №607/7987/17.

Згідно із ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Судом взято до уваги те, що ч. 3 ст. 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є порушення правил військового обліку в особливий період.

Згідно із абзацом 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указами Президента України №64/2022 та №69/2022 від 24.02.2022року в Україні оголошено воєнний стан та загальну мобілізацію, які діють і по цей час. Тобто, на дату винесення оскаржуваної постанови в Україні діяв особливий період.

При цьому, Закону України №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 09 травня 2024 року, який набув чинності 19 травня 2024 року статтю 210 КУпАП було доповнено приміткою: «Положення статей 210, 210-1цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи».

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» в редакції Закону № 3549-ІХ від 16 січня 2024 року - Держателем Реєстру є Міністерство оборони України. На підставі п. 3 ч. 2 Закону організовує взаємодію Реєстру з іншими реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних щодо отримання (обміну) інформації, визначеної статтями 6-9 цього Закону, відповідно до Закону України «Про публічні електронні реєстри».

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень зокрема є і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, маючи можливість отримати інформацію про гр. ОСОБА_1 як військовозобов`язаного з інших відомчих реєстрів, станом на момент складання протоколу, службовими особами не було використано, що доводить відсутність всебічного та повного встановлення всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суд, звертає увагу, що розгляд протоколу щодо позивача ОСОБА_1 було здійснено без дотримання його права на захист у порушення вимог ст. 280, 268 КУпАП, та у порушення вимог ст. 283 КУпАП, оскільки відсутні докази обставин вчинення інкримінуємого адміністративного правопорушення. Викладені в оскаржуваній Постанові обставини не відповідають фактичним обставинам, а протиправної, винної дії чи бездіяльності, вказаної в оскаржуваній Постанові, ОСОБА_1 не вчинено.

Крім цього, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 не з`ясовано обставин, які підлягають встановленню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також не з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 09.09.2003 року ОСОБА_1 було видано Довідку № 003713 відповідно до якої останній прийнятий на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнаний придатним до військової служби, та має звання молодшого лейтенанта. (а.с. 12-13)

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024«Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», ОСОБА_1 за допомогою додатку Резерв+ 12.09.2024 року вчасно уточнив персональні дані та перебуває на обліку у відділі ІНФОРМАЦІЯ_7 . 19.12.2024 року позивач отримав відстрочку на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» дійсну до 07.02.2025 року (а.с.14)

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів фахової передвищої освіти, професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.

Згідно з інформацією зазначеній в позовній заяві розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було призначено на 24.01.2025 року, однак, фактично розгляду справи в цей день не було, оскільки особа, уповноважена на розгляд адміністративних матеріалів, повідомила, що йому ще не передали протокол про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (ст. 277-2 КУпАП).

Таким чином, аналізуючи вищенаведені правові положення, суд приходить до висновку, що у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна бути повідомлена не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

У даному випадку, позивач вчасно оновив дані 12.09.2024 року, а також не отримував повістку для проходження військово-лікарської комісії, так як мав відстрочку до 07.02.205 року.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. При цьому обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі за №676/752/17 від 21.03.2019 року у справі за №489/1004/17 від 30.01.2020 року у справі за №308/12552/16-а.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Оскільки наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі за № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 року у справі за № 591/2794/17, від 06.02.2020 року у справі за № 05/7145/16-а, від 21.05.2020 року у справі за № 286/4145/15-а, від 3103.2021 року у справі за № 676/752/17 та від 25.05.2022 року у справі за № 465/5145/16-а.

Судом встановлено, що позивача, всупереч вимогам чинного законодавства, не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про притягнення останнього про адміністративне правопорушення. Попри це позивач з`явився для розгляду справи, однак фактично розгляду справи в цей день не було, оскільки особа, уповноважена на розгляд адміністративних матеріалів, повідомила, що йому ще не передали протокол про адміністративне правопорушення складеного відносно ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим позбавлено останнього прав, гарантованих Конституцією України та ст. 268 КУпАП. Суд при цьому зазначає, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право саме завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо. Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується тільки інформуванням особи про час та місце розгляду справи, але і дотриманням відповідного строку такого інформування.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

При цьому, суд звертає увагу, що вимогами ст. 255 КУпАП не передбачено, хто саме має право на складення відповідного протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, однак передбачено, що у випадках, прямо передбачених законом, протоколи про адміністративні правопорушення можуть складати також посадові особи інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування і представники органів самоорганізації населення.

Як вбачається із оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, остання не містить посилання на будь-які документи, на підставі яких можливо б було зробити висновок про наявність або відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Суд наголошує, що відповідач до письмових заперечень надав суду копію оскаржуваної постанови, копію довідки про взяття на військовий облік, роздруківки з додатку Резерв+, що свідчить про вжиття позивачем усіх необхідних заходів з метою дотримання чинного законодавства, проте, відповідачем не долучено первинних документів обліку, які б свідчили про невиконання позивачем правил військового обліку, а також інших доказів, зокрема відомостей щодо здійснення перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях з приводу відсутності у таких інформації щодо позивача, як такого, що не перебуває на військовому обліку у відповідному ТЦК та не виконує правила військового обліку.

Будь-які належні та допустимі докази стороною відповідача в обґрунтування правомірності винесення оскаржуваної постанови не надано.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, що є предметом оскарження.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні жодні належні докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, суд дійшов до висновку, що постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір у сумі 605,50 грн.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню, на користь позивача, судовий збір в сумі 605,50 грн.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 255, 2565, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 4, 12, 46, 72, 77, 229, 241-256, 257, 286 КАС України, суддя,-

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №89/1 від 24 січня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. З ст. 210КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , сплачений ним судовий збір у розмірі 605,50 грн.

З урахуванням ч. 4 ст. 286 КАС України, рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя: Д.С. Кухленко