Справа № 340/2182/25
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/2182/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Казанчук Г.П., розглядаючи адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, а також зобов`язання вчинити певні дії,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Бравермана Владислава Олександровича, звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Черкаській області №76 від 18.09.2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 12.09.2024 року про перерахунок пенсії відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Ухвалою судді від 08.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме надання суду заяви про поновлення позивачу строку для звернення до суду. Недоліки позовної заяви усунуто, представником позивача суду подано відповідну заяву.

Ухвалою судді від 28.04.2025 року поновлений строк на звернення до суду; відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін); відповідачу встановлений строку на подання відзиву.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням розміру пенсії за Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки він працював на посаді респіраторника воєнізованого гірничорятувального загону відповідно.

ГУ ПФУ в Черкаській області (надалі відповідач) не визнаючи позовні вимог, подало відзив на позов. Відмовляючи у перерахунку пенсії пенсійний орган вказав на відсутність інформації про те, що ДП ''Східний гірничо-збагачувальний комбінат'' Інгульська шахта відноситься до підприємств вугільної промисловості, а відтак відмовив у здійсненні перерахунку пенсії.

Ухвалою суду від 15.07.2025 року суд витребував додаткові пояснення у позивача, яку доставлено до електронного кабінету адвоката Бравермана В.О. 15.07.20225 року. Проте, у строк, визначений судом, представник позивача, письмові пояснення не надав.

Дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та отримує пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 11.12.2019 року.

12.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про встановлення доплати до пенсії відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Ця заява позивач була розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Черкаській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області від 18.09.2024 року №76 "Про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_2 " встановлено відсутність законних підстав для призначення доплати до пенсії відповідно до Закону України ''Про підвищення престижності шахтарської праці'', оскільки заявником не надано документів що ДП ''Східний гірничо-збагачувальний комбінат'' Інгульська шахта відноситься до підприємств вугільної промисловості'' (надалі спірне рішення, а.с.14-15).

Отже, законність та обґрунтованість спірного рішення є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Так, відповідно до частини 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Так, згідно спірного рішення, позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Представник позивача наполягає, що позивач має право на доплату до пенсії відповідно до Закону України ''Про підвищення престижності шахтарської праці'', оскільки він працював на Інгульській шахті ДП ''Східний гірничозбагачувальний комбінат'' протягом періоду з 22.12.1993 по 31.10.2010, виконував роботу повний робочий день, у разі аварії на підприємстві, займався рятуванням людей, а також брав участь у ліквідації наслідків аварії в підземних умовах за професією респіраторника воєнізованого гірничорятувального загону, яка відноситься до Списку №1.

Суд не заперечую, що умовою виплати пенсії у розмірах встановлених статтею 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та абз.3 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах. Водночас, призначення такої доплати здійснюється не за усіма професіями, які віднесені до Списку №1.

З преамбули Законом України ''Про підвищення престижності шахтарської праці'' вбачається, що цей Закон спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Відповідно до статті 1 Законом України ''Про підвищення престижності шахтарської праці'' дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Виходячи з положень наведеної норми, в контексті ключового питання, що виникло у у справі, колегія суддів Верховного Суду у постанові від 4 березня 2025 р. по справі №200/1767/24 зазначила, що положеннями Законом України ''Про підвищення престижності шахтарської праці'' чітко визначено коло осіб, які мають право на особливі умови праці та соціального захисту через специфіку своєї роботи. Це працівники, зайняті на надзвичайно шкідливих і важких роботах, пов`язаних з видобутком корисних копалин та обслуговуванням шахт, посади яких передбачені Списком N 1, а саме:

- працівники, які видобувають корисні копалини (вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди);

- працівники шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день;

- працівники державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб у вугільній промисловості.

Тобто, Закон України ''Про підвищення престижності шахтарської праці'' розмежовує три категорії працівників, що має логічне та правове обґрунтування, яке базується на рівні ризику, специфіці виконуваної роботи та необхідності диференційованого соціального захисту:

- видобувачі корисних копалин: безпосередньо займаються видобутком вугілля, залізної руди, кольорових і рідкісних металів, марганцевих, уранових, магнієвих, озокеритних руд, постійно перебуваючи у середовищі з підвищеною запиленістю, токсичністю, радіоактивним впливом, високою вологістю та температурою. Фізичне навантаження та контакт із небезпечними речовинами призводять до професійних захворювань, значного скорочення тривалості життя та підвищеного ризику нещасних випадків;

- працівники шахтобудівних підприємств, зайняті на підземних роботах: на відміну від гірників, ці працівники не займаються безпосереднім видобутком корисних копалин, але виконують будівництво, укріплення та обслуговування шахт на гірничих підприємствах. Вони також працюють у підземних умовах, що супроводжуються ризиками обвалів, загазованості, високої вологості, температурних перепадів. Закон N 345-VI включає їх до категорії захищених осіб, оскільки умови праці ідентичні до тих, у яких працюють гірники, а рівень небезпеки також є значним;

- працівники державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб у вугільній промисловості: виконують аварійно-рятувальні роботи у разі виникнення надзвичайних ситуацій у шахтах, тобто працюють у найекстремальніших умовах, часто піддаючись впливу вибухонебезпечних газів, обвалів, пожеж та інших небезпек. Через критичну важливість їхньої роботи та високий рівень ризику для життя, держава також надає їм право на спеціальні соціальні гарантії та пільгову пенсію.

Так, у позовній заяві представник позивача наполягає на тому, що позивач, як особа яка працювала респіраторником воєнізованого гірничорятувального загону атестована за списком №1 в підземних умовах праці, яка також атестована за Списком №1. Водночас, матеріали справи не містять жодного доказу чи то інформації проте, що ДП ''Східний гірничо-збагачувальний комбінат'' Інгульська шахта є підприємством вугільної промисловості.

ДП ''Східний гірничо-збагачувальний комбінат'' Інгульська шахта є юридичною особою, основним видом діяльності, якої є 07.21 Добування уранових і торієвих руд.

Вугільна промисловість базова галузь економіки України, що здійснює розвідування й видобування кам`яного та бурого вугілля.

Наказом Міністерства енергетики України від 01.11.2021 № 273 затверджений Переліків державних підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства енергетики України, господарських товариств, щодо яких Міністерство енергетики України здійснює функції з управління корпоративними правами держави, господарських структур, контроль за діяльністю яких здійснює Міністерство енергетики України, та господарських товариств, щодо яких Міністерство енергетики України здійснює функції з управління корпоративними правами держави та є органом управління державним майном, відповідно до пункту 2 розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.07.2021 № 833-р "Деякі питання управління об`єктами державної власності" (надалі Перелік).

У вказаному Переліку наведені підприємства та товариства за видами: Електроенергетичний комплекс, Ядерно-енергетичний комплекс, Нафтогазовий комплекс та Вугільно-промисловий та торфодобувний комплекс.

У пункті 27 Переліків державних підприємств згідно коду -Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Горького, 2) віднесено до підприємства Ядерно-енергетичного комплексу. Водночас у переліку підприємств Вугільно-промисловий та торфодобувний комплекс, Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" відсутній.

Тобто, позивач, як респіраторник воєнізованого гірничорятувального загону не відноситься до категорії працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб у вугільній промисловості, оскільки ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" Інгульська шахта не є підприємством саме вугільної промисловості. Натомість, право на доплату дає робота у воєнізованому аварійно-рятувальній служби лише вугільної промисловості, а не ядерної чи іншого виду промисловості.

Принагідно, суд зауважує, що позивачем, на виконання вимог ухвали суду не надано доказів, що ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" відноситься до вугільної промисловості.

Оскільки Закон України ''Про підвищення престижності шахтарської праці'' забезпечує диференційований соціальний захист осіб, чия професійна діяльність пов`язана з підвищеними ризиками, небезпечними умовами праці та негативним впливом на здоров`я. Розмежування цих категорій має правове обґрунтування, оскільки кожна з них виконує специфічні функції в гірничій промисловості, що відрізняються за рівнем ризику, характером роботи та умовами праці.

Право на доплату виника за наявності стажу на таких посадах не менш як 15 років для чоловіків. Натомість, матеріали справи не містять наявності саме 15 років стажу на посадах, які дають право на доплату пенсії згідно Закону України ''Про підвищення престижності шахтарської праці''.

Сам факт роботи позивача респіраторником воєнізованого загону дав право на призначення йому пенсії за віком на пільговій умові за Списком №1, водночас, позивач не має право на доплату до його пенсії згідно Закону України ''Про підвищення престижності шахтарської праці'', у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що рішення №76 від 18.09.2024 року, винесене ГУ ПФУ в Черкаській області відповідає критеріям обґрунтованості, вмотивованості та розсудливості, визначених ч.2 ст.2 КАС України.

У зв`язку із наведений, у задоволенні позову слід відмовити, а тому, розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, Черкаська область,18000; ).

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК