Справа № 727/7926/25
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/7926/25
Провадження № 2-а/727/162/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Бружа В.М.

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконної та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання незаконної та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності до відповідачів УПП у Івано-Франківській області ДПП, ДПП НП України, відповідно до змісту якого позивачка вказує, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5001611 від 17.06.2025 року, яка була винесена інспектором 2 взводу 1 роти УПП в Івано-Франківській області Бойко Н.І., її, ОСОБА_1 , було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Позивачка вважає, що вищевказана постанова винесена без належних і допустимих доказів, що підтверджували б факт вчинення нею порушення ПДР.

Стверджує, що не перевищувала дозволену швидкість руху, а твердження, наведені у постанові щодо перевищення нею швидкості на 27 км/год не відповідають дійсності.

Зауважує, що працівниками поліції під час складання адміністративних матеріалів не було надано їй можливість скористатись своїми правами, зокрема: надати пояснення, подати клопотання та скористатись юридичною допомогою.

Зазначає, що працівниками поліції всупереч вимогам закону також не було зазначено у спірній постанові даних про технічний засіб фіксації правопорушення.

На підставі викладеного, позивачка ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі інспектора 2 взводу 1 роти УПП в Івано-Франківській області Бойко Н.І. серії ЕНА №5001611 від 17.06.2025 року, якою її, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.; провадження у справі просить закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події та складу в її діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак до його початку спрямувала до суду заяву, відповідно до змісту якої просить суд розглянути справу у її відсутності, вимоги адмінпозову підтримує у повному обсязі.

Представник відповідачів УПП у Івано-Франківській області ДПП, ДПП НП України Шумило С.Я. в судове засідання не з`явився, про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи у суді, клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути вищезазначений адмінпозов у відсутності представника відповідачів.

При цьому, згідно спрямованого до суду відзиву представник відповідачів вказує, що автомобіль позивачки був зупинений в передбачений законом спосіб. Останню було ознайомлено з її правами та надано їй можливiсть надати свої пояснення по суті справи.

Стверджує, що «TruCam» є законним сертифiкованим засобом вимірювання швидкості, який може використовуватись у ручному режимi. Його повiрку було проведено вчасно, похибка приладу в межах допустимого, що, на його думку, пiдтверджує достовiрнiсть фiксованого порушення.

Представник відповідачів вважає, що порушення процедури або обмеження прав не підтверджені позивачкою належними доказами, а тому не можуть братись судом до уваги.

На основі викладеного, представник відповідачів УПП у Івано-Франківській області ДПП, ДПП НП України Шумило С.Я. просить суд відмовити у задоволенні вимог адмніпозову в повному обсязі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 17.06.2025 року інспектором 2 взводу 1 роти УПП в Івано-Франківській області Бойко Н.І. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5001611 від 17.06.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. (а.с.10, 38).

Згідно змісту вищевказаної постанови працівниками поліції було інкриміновано ОСОБА_1 те, що вона 17.06.2025 року об 22:41:02 год. в с. Глибока, дорога Н-10 135 км, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen T-Cross», д.н.з. НОМЕР_1 , рухалась зі швидкістю 77 км/год, чим перевищила встановлені законом обмеження швидкості руху в населеному пункті на 20 км/год, порушивши при цьому вимоги п. 12.4 ПДР порушення швидкості руху в населеному пункті (а.с.10, 38).

Згідно зі ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 12.4 ПДР - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП, серед іншого передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

При цьому, суд оглянувши спрямовані до суду представником відповідачів відеозаписи з приладу «TruCam» (а.с.41) та відеозапису з нагрудної бодікамери працівника поліції (а.с.41), приходить до наступних висновків.

Так, згідно ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Крім того, згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, наведеними положеннями визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

З аналізу вказаних приписів слідує про наявність у суб`єкта владних повноважень - посадової особи органів Національної поліції, уповноваженої розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, законодавчо встановленого обов`язку із забезпечення осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, можливості користування правами, наведеними у ст. 268 КУпАП.

Ненадання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги є підставою для скасування постанови, про що вказано, зокрема, у висновках Верховного Суду, викладених у постановах від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а, від 15 квітня 2020 року по справі №524/3644/17, згідно з якими: «не вжиття інспектором жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, є порушенням права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення» (п. 26-27).

Отже, законодавством визначено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема, право на юридичну допомогу при розгляді справи.

Вказане право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кореспондується з обов`язком посадової особи, яка розглядає справу, забезпечити реалізацію такого права.

Такий обов`язок посадової особи, в тому числі передбачено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015.

Так, відповідно до п.4 Розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Пунктом 5 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, таке питання: чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом із тим, суд оглянувши вищевказаний відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції (а.с.41) приходить до висновку, що поліцейським 17 червня 2025 року при зазначених в протоколі обставинах не було надано позивачці можливості реалізувати передбачене законом її право на захист, хоча останньою таке клопотання неодноразово заявлялось поліцейським в ході розгляду справи працівниками поліції.

При цьому, посилання поліцейського на те, що ним нібито надається 20 хвилин часу на прибуття її адвоката, після чого останнім буде винесена постанова, на думку суду, не свідчить про належне забезпечення прав позивачки, зокрема її гарантованого законом права на захист.

Також, судом не береться до уваги посилання працівника поліції, що зафіксоване на відеозаписі з нагрудної бодікамери поліцейського про те, що вони обмежені в часі, а тому не можуть чекати адвоката Ковтюк Л.В., оскільки законом не встановлено чіткий проміжок часу за який поліцейським мають бути розглянуті матеріали про адмінправопорушення.

При цьому, згідно вищевказаного відеозапису, позивачкою ОСОБА_1 також неодноразово заявлялися клопотання про відкладення розгляду вищевказаної справи про адмінправопорушення з метою надання їй можливості скористатись юридичною допомогою, однак працівниками поліції зазначені клопотання були проігноровані.

Таким чином, суд приходить до висновку, що працівниками поліції під час розгляду вищевказаної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП було суттєво порушено права та законні інтереси позивачки ОСОБА_1 , зокрема її право на захист, передбачене ст. 268 КУпАП.

Крім цього, працівниками поліції в порушення процедури розгляду фактично було проведено колегіальний розгляд вищевказаної адмінсправи, що являється грубим порушенням КУпАП.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що спірна постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5001611 від 17.06.2025 року складена поліцейськими з порушенням прав особи, яка притягається до адмінвідповідальності, що передбачені статтею 268 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству та підлягає скасуванню.

До аналогічних висновків прийшов Верховний Суд у постанові від 30.05.2018 року по справі №337/3389/16-а.

При цьому, судом враховується й те, що вищевказана спірна постанова не в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Так, згідно вимог ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При цьому, працівниками поліції у графі, що вказує час та місце скоєння правопорушення, у спірній постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5001611 від 17.06.2025 року, зазначено про те, що місцем вчинення правопорушення є с. Глибока, однак не конкретизовано якого саме району та якої області.

При цьому, є два різні населені пункти під назвою «Глибока», які знаходяться у Івано-Франківський та Чернівецькій областях відповідно.

Вищевказане, на думку суду, свідчить про те, що працівниками поліції не було доведено належними та допустимими доказами перевищення позивачкою ОСОБА_1 швидкості руху саме в населеному пункті Глибока, Коломийського р-ну, Івано-Франківської області.

При цьому, факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.03.2019 року в справі №686/11314/17.

Враховуючи вищевикладене, зокрема допущені працівниками поліції при розгляді вищевказаної адмінсправи порушення прав та законних інтересів позивачки ОСОБА_1 , а також вищевказані допущенні поліцейськими в спірній постанові неточності та її неповноту, суд приходить до висновку, що спірну постановусерії ЕНА №5001611 від 17.06.2025 року слід скасувати.

Так, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу, особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24 листопада 2000 року).

Проаналізувавши викладене, суд вважає, що не доведеним є вчинення позивачкою ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за яке її було притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому в діях позивачки відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку із чим поданий останньою до суду адмінпозов підлягає задоволенню.

За наведених обставин, постанова про притягнення позивачки ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 77, 132, 139, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконної та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі інспектора 2 взводу 1 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції Бойко Назарія Івановича серії ЕНА №5001611 від 17.06.2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. скасувати.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: