Справа № 420/14843/25
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу у розмірі 267 445 грн. 20 коп., вирішив відмовити в задоволенні адміністративного позову.

І. Суть спору

Позивач, Головне управління ДПС в Одеській області, звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просив:

- стягнути з ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості - 267 445 грн. 20 коп. на бюджетний рахунок UA0015584, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , КБК 18010300, отримувач коштів ГУК в Од. обл./с. Краснос./18010300.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

Поданий позов обґрунтовується тим, що відповідач є платником податків та перебуває на обліку у позивача.

Відповідно до інтегрованих карток платника (ІКП), довідки про податкову заборгованість та розрахунку податкового боргу, податкова заборгованість ФОП ОСОБА_1 перед бюджетом станом на 03.04.2025 року складає 267 445 грн. 20 коп. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, яка виникла в результаті нарахування по податковому повідомленню-рішенню № 2-1517-UA0060999 від 06.07.2023 року в сумі 131 696 грн. 50 коп. та нарахування по податковому повідомленню-рішенню № 0-1517-UA0060999 від 18.06.2024 року в сумі 135 748 грн. 70 коп.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» № 29606-13 від 10.02.2021 року, яку було направлено платнику податків рекомендованим листом.

У зв`язку із непогашенням податкового боргу відповідачем позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

(б) Позиція Відповідача

12.06.2025 від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Представник звернув увагу, що будівлі та споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, віднесені до відповідного класу Державного класифікатора 018-2000, використовуються та належать фізичним особам, що займаються сільськогосподарською діяльністю, мають у володінні, користуванні чи розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин, не є об`єктами оподаткування згідно з п. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.

Враховуючи вищенаведене на нежитлові приміщення, які належить відповідачу на праві власності, поширюється згідно п. ж пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України пільга та зазначені будівлі не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

ІІІ. Процедура та рух справи

19.05.2025 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження

ОСОБА_1 є платником податків та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області.

Відповідно до довідки про суми податкового боргу, розрахунку податкового боргу та інтегрованих карток платника (ІКП) у відповідача наявна непогашена податкова заборгованість перед бюджетом у розмірі 267 445 грн. 20 коп. по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, що виникла на підставі нарахування згідно податкових повідомлень-рішень № 2-1517-UA0060999 від 06.07.2023 року на суму 131 696 грн. 50 коп. та № 0-1517-UA0060999 від 18.06.2024 року на суму 135 748 грн. 70 коп.

У зв`язку із несплатою відповідачем заборгованості податковий орган виніс податкову вимогу форми «Ф» № 29606-13 від 10.02.2021, яка направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу відповідача та отримана ним 27.03.2021 року.

V. Джерела права та висновки суду

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 15.1 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 ПК України відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Суд встановив, що відповідно до розрахунку податкової заборгованості за відповідачем обліковується борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в сумі 267 445 грн. 20 коп.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Суд встановив, що у зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом винесено податкову вимогу форми «Ф» № 29606-13 від 10.02.2021 року на суму 92 642,68 грн., яка направлена рекомендованим листом на податкову адресу відповідача та отримана ним 27.03.2021 року.

Згідно з п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З матеріалів справи вбачається, що нарахування позивачу податкового зобов`язання у сумі 267 445 грн. 20 коп. згідно податкових повідомлень-рішень № 2-1517-UA0060999 від 06.07.2023 року та № 0-1517-UA0060999 від 18.06.2024 року здійснено Головним управлінням ДПС в Одеській області за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, код платежу - 18010300, за 2022-2023 роки.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України).

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем 19.01.2021 року, номер запису: 000009447, його видами діяльності є : 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.46 Розведення свиней; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 52.10 Складське господарство; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років» сільськогосподарський товаровиробник - фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» виробники сільськогосподарської продукції - сільськогосподарські товаровиробники, фізичні особи (у тому числі домогосподарства, фізичні особи, що здійснюють діяльність, пов`язану з веденням особистого селянського господарства, самозайняті особи у сфері сільського господарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю.

З урахуванням зазначеного, ФОП ОСОБА_1 є сільськогосподарським товаровиробником відповідно до норм діючого законодавства України.

Суд встановив, що ОСОБА_1 на праві власності належать будівлі зі складськими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію Наказом Держстандарту України від 17.08.2000 р. № 507, до будівель нежитлових інших (код 127) відносяться (код 1271) будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства, який включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та т. ін.

До будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) відносяться: 1271.1 Будівлі для тваринництва; 1271.2 Будівлі для птахівництва; 1271.3 Будівлі для зберігання зерна; 1271.4 Будівлі силосні та сінажні; 1271.5 Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства; 1271.6 Будівлі тепличного господарства; 1271.7 Будівлі рибного господарства; 1271.8 Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва; 1271.9 Будівлі сільськогосподарського призначення інші.

Суд погоджується з відповідачем, що визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Відповідно до технічного паспорту на вказаний об`єкт нерухомого майна та зведеного акту вартості споруд, об`єкт нерухомості є відкритим зерноскладом із підсобними приміщеннями, а саме: будівля адміністрації із складським приміщенням - літ. А-А3 (223,8 кв. м), вбиральня - літ. Б (2,5 кв. м), вівчарня - літ. В (126 кв. м.), свинарник - літ. Г2-23 (929,2 кв. м.), відкритий зерносклад із підсобним приміщення - літ. Ддд (999 кв. м.), насосна - літ. Ж (28,5 кв. м.), сарай - літ. ЗЗ (50,3 кв .м.), І - водонапірна вежа, ІІ - цистерна, ІІІ - майданчик для техніки.

Як вказує представник відповідача, вказане нерухоме майно Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 безпосередньо використовує у своїй підприємницькій діяльності.

Згідно з ст. 30 ПК України податкова пільга - це передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених п. 30.2 цієї статті.

Підпунктом 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України встановлено перелік об`єктів нерухомості, які не є об`єктами оподаткування, зокрема пп. «ж» - не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Відповідно до п. 5.2, п. 5.3 ст. 5 ПК України у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу. Інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

З урахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що будівлі та споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, віднесені до відповідного класу Державного класифікатора 018-2000, використовуються та належать фізичним особам, що займаються сільськогосподарською діяльністю, мають у володінні, користуванні чи розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин, не є об`єктами оподаткування згідно з п. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.

За таких обставин, на нежитлові приміщення, які належить відповідачу на праві власності, поширюється згідно п. ж пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України податкова пільга та в даному випадку зазначені будівлі не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Протилежного під час розгляду справи не було доведено.

Також, під час розгляду справи позивач не надав до суду належних та допустимих доказів, які дають суду підстави вважати, що відповідач належний йому об`єкт нерухомого майна здає в оренду, лізинг, позичку.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях зазначав, що «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п. 43 (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

За таких обставин, у ФОП ОСОБА_1 відсутнє непогашене податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2022-2023 роки.

Під час розгляду справи позивач не надав доказів, які спростовують встановлені вище фактичні обставини.

Таким чином, нарахування відповідачу податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2022-2023 роки в сумі 267 445 грн. 20 коп. на підставі податкових повідомлень-рішень № 2-1517-UA0060999 від 06.07.2023 року та № 0-1517-UA0060999 від 18.06.2024 року здійснено позивачем протиправно.

Відповідно, позов про стягнення з відповідача податкового боргу, у зв`язку з несплатою такої заборгованості є безпідставним та не належить до задоволення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

VI. Розподіл судових витрат

З урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позову суд не здійснює розподіл судових витрат.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Керуючись ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу у сумі 267 445 грн. 20 коп. - відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО

.