Справа № 340/3066/25
Суддя: Т.М. КАРМАЗИНА
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/3066/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати протокол №9 засідання комісії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з розгляду рапортів військовослужбовців щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 , щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України 28.01.2024 подав рапорт командиру військової частини на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у зв`язку з хворобою. У зв`язку з не розглядом даного рапорту звертався до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом та судовим рішенням у справі №340/2389/24 позовні вимоги задоволено, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, що полягає у нерозгляді рапорту ОСОБА_1 від 22.01.2024 про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань та зобов`язано розглянути рапорт. Вказане рішення суду набрало законної сили та на його виконання рапорт позивача було розглянуто та прийнято рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань. Позивач, вважає таке рішення протиправним, оскільки військова частина НОМЕР_1 при розгляді рапорту ОСОБА_1 не врахувала висновки Кіровоградського окружного адміністративного суду та неправомірно відмовила у нарахуванні ОСОБА_1 у виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Також, вказував, що держава не може відмовляти у здійсненні особі певних виплат у разі чинності законодавчої норми, яка їх передбачає та відповідності особи умовам, що ставляться для їх отримання.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с.20).

Вказана ухвала направлялася відповідачу до його електронного кабінету та отримана останнім 19.05.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 21.05.2025. (а.с.21) Крім того ухвала направлялася відповідачу за його місцезнаходженням та отримана 28.05.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с.24)

Правом подання відзиву на позовну заяву4 відповідач не скористався.

Дослідивши докази і письмові пояснення позивача, викладені у заяві по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

22 січня 2024 року позивач подав до командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України рапорт про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань у зв`язку з хворобою та долучив до рапорту відповідні медичні документи. (а.с.6зв.-9).

Згідно наказу від 16 лютого 2024 року №39 із позивачем припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України, виключено позивача зі списків особового складу військової частини з 16.02.2024 та звільнено з військової служби у запас (а.с.16зв.-17). У цьому наказі зазначено, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік не виплачувалась.

Позивач звертався до відповідача із питанням щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, проте позивач отримав відповідь у якій зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб та Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої наказом МВС від 15.03.2018 № 200, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2018 року за № 405/31857, виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є необов`язковою виплатою та виплачується в кожному випадку окремо за умови наявності фонду грошового забезпечення для виплати даного виду допомоги, на підставі рішення внутрішньо-перевірочної комісії, яке оформлюється протоколом та затверджується командиром військової частини. З 1 січня 2024 року і до цього часу фонд грошового забезпечення для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань не визначений. Засідання комісії щодо розгляду рапортів для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2024 році не проводилось, тому рішення щодо розгляду Вашого рапорту на виплату даної допомоги не приймалось.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду позовом та рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.07.2024 у справі №340/2389/24, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.12.2024, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нерозгляду рапорту ОСОБА_1 від 22.01.2024 року про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань у 2024 році; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України розглянути рапорт ОСОБА_1 від 22.01.2024 року про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань у 2024 році. (а.с.10зв.-14)

На виконання цього судового рішення, комісією Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з розгляду рапортів військовослужбовців щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань розглянуто рапорт ОСОБА_1 від 22.01.2024 та прийнято рішення, яке оформлено протоколом №9 від 27.12.2024, в якому зазначено, що згідно до пункту 1 розділу XX Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої наказом МВС від 15.03.2018 №200, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2018 року за № 405/31857, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань надається лише в межах фонду грошового забезпечення розмір матеріальної допомоги визначається комісією на підставі інформації, наданої фінансовим відділенням (службою) військової частини про затверджений фонд грошового забезпечення та можливість проведення виплати. За інформацією наданою фінансовим відділенням, у зв`язку з закінченням бюджетного року станом на 27.12.2024 на рахунках військової частини НОМЕР_1 по КЕКВ 2112-0,00 грн. Поряд з цим, відповідно до пункту 1 розділу XX наказу МВС України від 15.03.2018 № 200 «Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачується особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом. Враховуючи той факт, що наказом командувача Національної гвардії України від 02.02.2024 №27 «по особовому складу» та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.02.2024 № 39 відповідно до підпункту "г" пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас, на час розгляду рапорту ОСОБА_1 військову службу за контрактом не проходив. Також, слід зазначити, що на день звернення та до звільнення ОСОБА_1 комісія рапорти на матеріальну допомогу не розглядала у зв`язку із відсутністю фінансування по КЕКВ 2112. Враховуючи вище зазначені обставини комісія прийняла рішення відмовити ОСОБА_2 (описка у написанні по-батькові позивача) у виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. (а.с.32-33)

Позивач, не погодившись з таким рішенням відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд зазначає.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі - Закон № 2232-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-ХІІ) визначені основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей.

За приписами статті 1 Закону № 2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно статті 1-2 Закону №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Статтею 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із ч.2 ст.9 Закону 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. (ч.3 ст.9 Закону № 2011-ХІІ).

Частиною 4 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

В силу ст.19 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

У відповідності до абзаців першого та третього пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням.

Відповідно до п.п.2, 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Підпунктом 3 п.5 Постанови №704 керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надано право надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 1 розділу ХХIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі Порядок №260), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Згідно з п.7 розділу ХХIV Порядку №260 розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Під час виплати зазначеної допомоги військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні, та тим, які на день підписання наказу про надання цієї допомоги звільнені від посад, до місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років та щомісячні додаткові види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які отримували військовослужбовці за останніми займаними посадами.

Згідно п.9 розділу ХХIV Порядку №260 виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Суд враховує, що нарахування та виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовцям Національної гвардії України здійснюється відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої наказом МВС України № 200 від 15.03.2018 (далі Інструкція 200).

Згідно розділу ХХ Інструкції 200 Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) за рішенням командира військової частини надається в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі військової частини, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, на яке військовослужбовець має право згідно із чинним законодавством України на день звернення.

Розмір матеріальної допомоги визначається комісією на підставі інформації, наданої фінансовим відділенням (службою) військової частини про затверджений фонд грошового забезпечення та можливість проведення виплати. Склад комісії затверджується наказом командира військової частини.

Матеріальна допомога надається на підставі рапорту в кожному конкретному випадку.

Рішення комісії оформлюється протоколом, який затверджується командиром військової частини, і разом з рапортами військовослужбовців передається до фінансового підрозділу для виплати матеріальної допомоги.

Матеріальна допомога військовослужбовцям надається за місцем штатної служби.

Військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні відповідних начальників (командирів), розмір матеріальної допомоги визначається з урахуванням розміру місячного грошового забезпечення, яке отримували військовослужбовці за останніми штатними посадами, що ними обіймалися.

Випускникам військових навчальних закладів із числа осіб, які до зарахування до військового навчального закладу не мали військових звань, і військовослужбовців строкової військової служби в році закінчення військових навчальних закладів матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань надається у військових частинах, до яких вони направлені для подальшого проходження служби, після вступу до виконання обов`язків за посадами, на які вони призначені.

Військовослужбовцям, прийнятим на військову службу за контрактом, матеріальна допомога перший раз надається в календарному році, у якому вони приступили до виконання обов`язків за посадами, на які призначені.

Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовцям, накази про звільнення яких підписано минулого року, але не виключеним зі списків військової частини, у поточному році не надається.

Військовослужбовцям, які прибули для подальшого проходження військової служби і зараховані до Національної гвардії України, матеріальна допомога в році їх прибуття виплачується тільки у разі підтвердження факту невиплати її за попереднім місцем служби.

У разі переміщення військовослужбовців по службі до інших військових частин у грошовому атестаті зазначається, в якому розмірі та за який період військовослужбовцю виплачено матеріальну допомогу.

Якщо матеріальна допомога не надавалася, в грошовому атестаті робиться запис «Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за ____ рік не надавалася».

У разі смерті військовослужбовця сума матеріальної допомоги (якщо матеріальна допомога не надавалась військовослужбовцю в рік його смерті) може виплачуватись сім`ї померлого, а у разі її відсутності - його батькам та утриманцям на підставі наказу командира військової частини.

Матеріальна допомога за минулий рік у поточному році не виплачується.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №1185 від 19.12.2023 року "Про створення внутрішньо-перевірочних комісій в військовій частині НОМЕР_1 " з метою об`єктивної та якісної оцінки підстав для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у військовій частині НОМЕР_1 створено відповідну комісію та затверджено Положення про комісію.

Це Положення визначає завдання, обов`язки та права, порядок роботи, повноваження комісії, яка утворюється з метою розгляду рапортів військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 щодо надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та заяв працівників щодо надання матеріальної допомоги, у тому числі на оздоровлення.

Відповідно до розділів ІІІ, ІV цього Положення комісія відповідно до покладених на неї завдань:

- здійснює розгляд рапортів військовослужбовців щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та заяв працівників щодо надання матеріальної допомоги, у тому числі на оздоровлення;

- визначає розмір матеріальної допомоги на підставі інформації, наданої фінансовим відділенням про затверджений фонд грошового забезпечення та можливість проведення виплати;

- оформлює протоколи про рішення комісії на виплату матеріальної допомоги.

Матеріальна допомога надається на підставі рапорту військовослужбовця або заяви працівника в кожному конкретному випадку.

Розгляд звернень щодо призначення матеріальної допомоги здійснювати в порядку черговості до дати їх написання.

Як виняток, позачергово можуть розглядатися звернення щодо виплати матеріальної допомоги за таких підстав:

- важкий стан здоров`я військовослужбовця (працівника) або членів його сім`ї поранення, контузія, інвалідність, необхідність проведення багато етапного хірургічного протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосування дорогих лікарських засобів та інші випадки тяжких захворювань, що підтверджується відповідними медичними документами;

- смерть рідних по крові, шлюбу;

- пошкодження житла військовослужбовця (працівника) та/або його дружини, батьків, унаслідок збройної агресії РФ, пожежі, або стихійного лиха;

- одруження військовослужбовця (працівника) або його дитини;

- народження дитини військовослужбовця (працівника).

Крім того, поза чергою можуть розглядатися звернення щодо виплати матеріальної допомоги таких осіб:

- членів сімей військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим у нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми;

- військовослужбовців, звільнених з полону (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно).

Рішення комісії оформлюється протоколом, який затверджується командиром військової частини, і разом з рапортами військовослужбовців передається до фінансового підрозділу для виплати матеріальної допомоги.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців НГУ. Цей вид грошового забезпечення, який передбачений пп.3 п.5 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", розділом XX Інструкції №200, не є обов`язковим, надається військовослужбовцям НГУ один раз на рік за їх зверненнями (рапортами). Право приймати рішення про надання цієї матеріальної допомоги військовослужбовцю та визначати її розмір надано відповідній комісії, створеній у військовій частині. Вона приймає рішення про виплату матеріальної допомоги, виходячи з обставин, викладених у рапорті військовослужбовця. Розмір допомоги не є фіксованим та визначається комісією в межах бюджетних асигнувань на виплату грошового забезпечення. Розмір допомоги не повинен перевищувати розмір місячного грошового забезпечення, на яке військовослужбовець має право згідно із чинним законодавством на день звернення. Виплата допомоги здійснюється на підставі протокольного рішення комісії, затвердженого командиром військової частини.

Відповідно до наказу №1185 від 19.12.2023 року на підставі вимог керівних документів щодо створення та організації роботи в частинах Національної гвардії України внутрішньо-перевірочних комісій: наказу МВС від 10.10.2004 №1177, наказу МВС від 15.03.2018 №200, директиви командувача Національної гвардії України від 28.05.2019 №11 та наказу командувача Національної гвардії України від 05.11.2021 №515, з метою об`єктивної та якісної оцінки підстав для виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у військовій частині НОМЕР_1 створено внутрішньо перевірочну комісію.

Так суд установив, що позивач під час проходження військової служби у січні 2024 року звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом від 22.01.2024 року про надання йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у зв`язку із хворобою та долучив до рапорту відповідні медичні документи.

У протоколі №9, затвердженим 27.12.2024, комісія зазначила, що у зв`язку із закінченням бюджетного року станом на 27.12.2024 на рахунках військової частини НОМЕР_1 по КЕКВ 2112 0,00 грн.

Проте, суд зазначає, що позивач звертався до відповідача з рапортом про виплату матеріальної допомоги ще на початку 2024 року, а саме 22.01.2024. Відповідачем не доведено, що у відповідача до звільнення позивача та й протягом 2024 року на вказаному рахунку були відсутні кошти для виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги.

Отже, доводи відповідача про відсутність кошторисних призначень для виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік суд відхиляє як необґрунтовані та не доведені.

Посилання відповідача у спірному рішення на те, що на час розгляду рапорту, ОСОБА_1 звільнений з військової служби та військову службу за контрактом не проходив є недоречним, оскільки позивач ще до свого звільнення зі служби звертався до відповідача із рапортом про виплату матеріальної допомоги та у зв`язку з бездіяльністю відповідача, яка визнана судом протиправною, були порушені права позивача щодо нарахування та виплати такої допомоги.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем рішення прийнято необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому таке рішення у формі протоколу, яким відмовлено ОСОБА_1 у виплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, належить скасувати, а порушене право позивача слід захистити, зобов`язавши відповідача розглянути рапорт на засіданні комісії та прийняти за ним рішення про виплату позивачу такої допомоги у розмірі, визначеному комісією на 2024 рік.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору та не поніс судових витрат, у зв`язку з чим суд не стягує судові витрати із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.139, 246, 255, 292-297, 325, 382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з розгляду рапортів військовослужбовців щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у формі протоколу №9 від 27.12.2024 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України розглянути на засіданні комісії рапорт Вовченка Олега Миколайовича від 22.01.2024 щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік та здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА