Справа № 500/2596/21
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/2596/21

30 липня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої Подлісної І.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 у справі №500/2596/21, яке набрало законної сили, позовні вимоги задоволено частково.

28.07.2025 від представник позивача, адвоката Єрьоміної В.А. надійшла заява, у якій вона просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення у цій справі із «зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії, з урахуванням виплачених сум» на «стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2019 по день проведення перерахунку, в сумі 100528,47 грн».

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області не у повному обсязі виконано судове рішення, з огляду на що він просить суд зміну способу і порядку виконання рішення суду в порядку вимог статті 378 КАС України.

30.07.2025 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшли письмові заперечення з додатками, подані на заяву позивача, у яких відповідач зазначає, що у рішенні суду від 14.06.2021 у справі №500/2596/21 чітко визначено зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, які необхідно виконати Пенсійному органами, а саме: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 за відповідною посадою з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, відповідно до оновленої довідки Управління СБ України в Тернопільській області №Д-410-234/2 від 02..09.2020 року, із врахуванням проведених виплат.

Разом з тим, й мотивувальна, так само як і резолютивна частини рішення суду не містять вказівки щодо стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 заборгованості по пенсійній виплаті з 01.04.2019 по 31.07.2021 в сумі 46301,04 грн.

Обраний судом спосіб захисту порушених прав заявника відповідає висновкам щодо застосування норм права Верховного Суду, що викладені в постанові від 27.01.2025 (справа №620/7211/24), від 27.01.2025 (справа №200/422/24), від 13.01.2025 (справа №160/28752/23), від 16.04.2025 (справа №200/5836/24). Вважає, що заява про зміну способу і порядку виконання рішення суду у цій справі стосується не зміни способу і порядку виконання судового рішення, а фактично зміни суті резолютивної частини рішення суду, а тому просить в її задоволенні відмовити.

Дослідивши матеріали справи та заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду, слід зазначити наступне.

Слід зазначити, що 19.12.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» №4094-IX від 21.11.2024 (далі - Закон №4094-ІХ), яким статтю 378 КАС України викладено у новій редакції.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Частиною третьою статті 378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Як свідчать матеріали справи, на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 у справі №500/2596/21, Головним управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснено перерахунок пенсії позивача та нараховано заборгованість по невиплаченій пенсії у сумі 100528,47 грн.

На думку суду, поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом.

Тому суд, за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду або ж відмовити у задоволенні відповідних вимог, не змінюючи при цьому його змісту.

Водночас, при розгляді вказаного питання суд може змінити спосіб та порядок виконання рішення лише у виняткових випадках.

Відповідно до приписів частини третьої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до пункту 33 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного і місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2021 №845, у разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

Норми цього пункту не застосовуються до безспірного списання з боржника за видатками, які фінансуються з місцевих бюджетів відповідно до Бюджетного кодексу України, та у разі, коли стягувачами є особи, визначені у частині другій статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Водночас, суд наголошує, що при ухваленні рішення у даній справі по суті позовних вимог суд не здійснював розрахунку суми заборгованості у перерахованому розмірі, що належить позивачу.

Відтак, на переконання суду, зміна способу виконання такого рішення із зобов`язання виплатити доплату у перерахованому розмірі на стягнення конкретної суми призведе до зміни рішення по суті, вихід за межі позовних вимог та вирішення питання, яке не було предметом дослідження судом при розгляді справи.

Окрім того суд зауважує, що при вирішенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення дослідженню та аналізу підлягає саме можливість виконання рішення раніше визначеним способом і порядком.

З`ясовані обставини справи свідчать про те, що фактична неможливість здійснення виплати перерахованої позивачу суми пенсії органом Пенсійного фонду обґрунтована відсутністю бюджетного фінансування, що не заперечується сторонами.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із військової служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, які належать стягувачу, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, не знаходяться на його рахунках, а фактичне виконання судового рішення у повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України.

Виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, за рахунок коштів, передбачених за спеціальною бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду та в порядку черговості.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду залежить виключно від бюджетного фінансування, то його виконання можливо і у такий спосіб, як зобов`язання виплатити позивачу пенсію (здійснити виплату донарахованої суми пенсії), хоча за певних умов (належне фінансування).

Зміна способу і порядку виконання судового рішення у такому випадку не призведе до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на забезпечення додаткового фінансування державою витрат по виплаті пенсії позивачу, а відтак у ГУ ПФУ автоматично не з`являться кошти для фактичного виконання рішення суду.

З огляду на викладене, оскільки фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування витрат по виплаті пенсії з державного бюджету, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зміни способу і порядку виконання рішення суду за заявою позивача.

При цьому, суд враховує те, що право особи на здійснення виплати перерахованої пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади (місцевого самоврядування) не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У той же час, в спірному випадку, йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

При цьому суд враховує, що зміна способу і порядку виконання рішення суду у спірному випадку не захищає «право» позивача на отримання перерахованих сум пенсій, які фактично можуть бути виплачені за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Суд наголошує, що під час розгляду цієї справи суд у межах спірних правовідносин не вирішував питання про виплату позивачу конкретних грошових сум. А тому, змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії на стягнення конкретної суми такої виплати (яка хоча і була розрахована відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі та на виконання судового рішення у цій справі, але безпосередньо судом не присуджувалася у конкретному розмірі), відбудеться зміна рішення по суті, з виходом за межі позовних вимог та вирішенням питання, яке не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Суд також враховує, що заявником не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що зміна способу та порядку виконання рішення суду, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої доплати в сумі 100528,47 грн, забезпечить реальне виконання рішення суду. Натомість, включення цих коштів до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, свідчить про виплату цих коштів позивачу у порядку черговості після виділення бюджетних асигнувань на такі цілі.

З огляду на встановлені обставини та викладені норми права, суд приходить висновку, що позивачем не доведено наявності достатніх та обґрунтованих підстав для зміни способу і порядку виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного від 14.06.2021 у справі №500/2596/21. За таких обставин, суд вважає, що заява позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 243, 248, 250, 254, 256, 293-295, 378 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача, адвоката Єрьоміної В.А. про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 14 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 30 липня 2025 року.

Головуючий суддя Подлісна І.М.