Справа № 380/24860/24
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 рокусправа № 380/24860/24
місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним і скасування рішень, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , Військової частини НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , у якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 17.01.2025, просить суд:

- рішення від 11 листопада 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 про постановку ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних; наказ від 10 листопада 2024 року №1080 тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 «Про призов та відправку у військові частини військовозобов`язаних (резервістів) призваних під час загальної мобілізації», в частині призову ОСОБА_1 на військову службу за мобілізацією, на особливий період, і направлення для проходження військової служби у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , а також пункт 13 наказу від 11 листопада 2024 року № 325 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 , яким ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 , Львівська область, ВОС-100, з 11 листопада 2024 року зараховано до списку особового складу військової частини та призначено на посаду курсанта навчального взводу відповідно до підготовки за вказаною військово-обліковою спеціальністю (ВОС)», визнати протиправними і скасувати;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_3 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та направити до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відновлення в облікових даних запису про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних, відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», надалі Закон № 2232-XII, в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 11 квітня 2024 року № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», надалі Закон №3633-IX, тобто як громадянина України, якого було раніше засуджено до позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 відновити в облікових даних запис про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних, відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону № 2232-XII, в редакції, чинній до внесення змін Законом № 3633-IX, тобто як громадянина України, якого було раніше засуджено до позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до вироку від 22 грудня 2003 року Червоноградського міського суду Львівської області у справі № 1-132 за 2003 рік визнано винним за ч. 3 ст. 187 Кримінального кодексу України та призначено покарання із 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного майна в дохід держави. Після виключення 21 жовтня 2022 року з військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перестав бути військовозобов`язаним, а тому внесення Законом № 3633-IX , який набрав чинності 18 травня 2024 року, змін до ч. 6 ст. 37 Закону № 2232 XII , якими вилучено пункт 6, за яким 21 жовтня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було виключено ІНФОРМАЦІЯ_3 з військового обліку військовозобов`язаних, згідно зі статею 58 Конституції України, у поєднанні зі статею 64, не може породжувати для нього негативних юридичних наслідків у вигляді зворотної дії в часі Закону № 3633-IX та включення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до складу військовозобов`язаних, як однієї з категорій громадян України щодо військового обов`язку, визначених ч. 9 ст. 1 Закону № 2232-XII.

23.12.2024 до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив повністю. Відзив обґрунтований тим, що відповідно до списків військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваних до Військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2024 вих. №13739 солдат ОСОБА_1 прибув до військової частини НОМЕР_1 . Отже, з дня зарахування до списків особового складу військової частини військовозобов`язаний набуває статусу військовослужбовця. Після видання командира Військової частини НОМЕР_1 № 325 від 11.11.2024 виникли нові правовідносини проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом № 2232-ХІІ та Положенням №1153. Ці накази вже реалізовані, а тому їх скасування без прийняття відповідного рішення про звільнення з військової служби не відновить початковий стан і не призведе до захисту прав та інтересів позивача.

27.12.2024 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій просить позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідь обґрунтована тим, що у випадку, якщо встановлення у ході судового розгляду реквізитів рішень від 11 листопада 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким поставлено ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних, призвано його на військову службу за мобілізацією, на особливий період, і направлено для проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 , а також невідповідності цих рішень абзацу другому ч. 1 ст. 39 Закону № 2232-XII , ст.ст. 3, 4 Указу №69/2022 58 , 64 Конституції України , ч. 9 ст. 1 , ч. 1 ст. 33, із змінами, у поєднанні зі п. 2 ч.1 ст. 37 Закону № 2232-XII абзацом першим п. 29 , п.п. 38, 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів , затвердженого постановою від 30 грудня 2022 року № 1487 Кабінету Міністрів України такі у порядку п. 2 ч. 2 ст. 5 КАС , з урахуванням п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС, то , підлягають визнанню протиправними та скасуванню, так само як і Наказ № 325 та інші накази, на які Військова частина НОМЕР_1 посилається у відзиві від 21.12.2024, однак не вказує їх реквізитів та не надає їх копій, позаяк такі накази, які ґрунтуються на протиправних рішеннях ІНФОРМАЦІЯ_3 , не можуть бути правомірними.

07.01.2025 до суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив повністю. Відзив обґрунтований тим, що станом на 11 листопада 2024 року, тобто на дату призову ОСОБА_1 , проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, було врегульовано відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560. Оскільки ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням, то він відповідно до вказаного Порядку проведення призову під час мобілізації підлягав призову під час мобілізації.

13.01.2025 до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

14.01.2025 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій просить позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідь обґрунтована тим, що доводи відзиву від 02.01.2025 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 допущено правопорушення при виключенні 21 жовтня 2022 року ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних є недоречними, позаяк при наявності дійсно факту означеного правопорушення начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 мав би встановити шляхом призначення і проведення службового розслідування, відповідно до ст. 26 СВС ЗСУ, ч. 3 ст. 5 ДС ЗСУ, абзацу чотирнадцятого п. 1 розділу II Порядку № 608, особу (осіб), яка (які) його вчинила (вчинили), ступеню її (їх) вини, а також причини та умови, що сприяли правопорушенню, однак таких доказів до відзиву від 02.01.2025 не надано.

17.01.2025 до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

ІІ. Рух справи

Ухвалою від 17.02.2025 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

ОСОБА_1 відповідно до вироку від 22 грудня 2003 року Червоноградського міського суду Львівської області у справі № 1-132 визнано винним за частиною третьою статті 187 Кримінального кодексу України, із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України, та призначено покарання - 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного майна в дохід держави.

21 жовтня 2022 року ОСОБА_1 виключено ІНФОРМАЦІЯ_3 з військового обліку військовозобов`язаних, відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII від 25.03.1992 (надалі за текстом - Закон №2232-ХІІ), тобто як громадянина України, якого було раніше засуджено до позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину, згідно з вироком суду від 22.12.2003 у справі №1-132/23, що підтверджується записом у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_5 , виданому 21.11.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

11 листопада 2024 року ОСОБА_1 доставлено військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

11 листопада 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняв рішення про постановку ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних, призов його на військову службу за мобілізацією, на особливий період, і направлення для проходження військової служби у Військову частину НОМЕР_1 .

З 11 листопада 2024 року ОСОБА_1 проходить у Військовій частині НОМЕР_1 військову службу за мобілізацією, на особливий період.

Вважаючи дії відповідача щодо взяття на військовий облік позивача протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

IV. Позиція суду

Вирішуючи спір по суті, суд керується такими мотивами.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згаданий Указ визначає, що мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання ним чинності.

Ці строки неодноразово продовжувалися аналогічними Указами Президента України та тривають надалі.

Закон № 2232-XII, у редакції від 20.06.2024, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно із частиною другою статті 1 Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частина третя статті 1 Закону № 2232-XII передбачає, що військовий обов`язок включає:

підготовку громадян до військової служби;

взяття громадян на військовий облік;

прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу;

проходження військової служби;

виконання військового обов`язку в запасі;

проходження служби у військовому резерві;

дотримання правил військового обліку.

Частина дев`ята статті 1 Закону № 2232-XII визначає, що по відношенню до військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік;

призовники - особи, які взяті на військовий облік;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Як встановив суд, ОСОБА_1 відповідно до вироку від 22 грудня 2003 року Червоноградського міського суду Львівської області у справі № 1-132 визнано винним за частиною 3 статті 187 Кримінального кодексу України, із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України, та призначено покарання - 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного майна в дохід держави.

21 жовтня 2022 року ОСОБА_1 виключено ІНФОРМАЦІЯ_3 з військового обліку військовозобов`язаних, відповідно до п. 6 ч. 6 ст. 37 Закону №2232-XII, тобто як громадянина України, якого було раніше засуджено до позбавлення волі за вчинення особливо тяжкого злочину, згідно Вироку суду від 22.12.2003 у справі № 1-132/23, що підтверджується записом у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_5 , виданому 21.11.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно із частиною 5 статті 37 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (в редакції від 24.05.2000) виключенню з військового обліку у військових комісаріатах підлягали громадяни:

а) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;

б) які досягли граничного віку перебування в запасі;

в) які припинили громадянство України;

г) які були засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжких злочинів;

д) які не отримали до 36-річного віку військово-облікової спеціальності або спорідненої з нею;

е) які померли.

Відповідно до частини шостої статті 37 Закону № 2232-ХІІ (у редакції до 18.05.2024), виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які:

1) призвані чи прийняті на військову службу;

2) проходять військову службу (навчання) у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;

3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;

4) досягли граничного віку перебування в запасі;

5) припинили громадянство України;

6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину;

7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;

8) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими.

Водночас, до Закону № 2233-XII внесені зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-IX, який набрав чинності 18.05.2024, відповідно до яких статтю 37 Закону № 2233-XII викладено у новій редакції.

Зокрема, частина шоста статті 37 Закону №2233-XII установлює, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:

1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;

2) припинили громадянство України;

3) визнані непридатними до військової служби;

4) досягли граничного віку перебування в запасі.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 згаданої частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Отже, підстава «громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину» виключена з переліку таких, на підставі яких відбувалось виключення з військового обліку.

Окрім того, згідно з пунктом 4 розділу Загальні питання Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 560, на військову службу під час мобілізації, на особливий період можуть бути призвані:

- особи, звільнені з військової служби у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади». Такі особи, призвані на військову службу під час мобілізації, призначаються на військові посади, крім посад, щодо яких здійснюються заходи з очищення влади;

- особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання, тяжкого злочину, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України;

- особи, яких раніше було засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, крім тих, які були засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи призиваються на військову службу під час мобілізації за рішенням Генерального штабу Збройних Сил, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ;

- засуджені особи, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, крім тих, які засуджені за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Такі особи проходять військову службу виключно у відповідних спеціалізованих підрозділах військових частин.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

В абзацах першому і другому пункту 2 мотивувальної частини рішення від 09.02.1999 № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів Конституційний Суд України зазначив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правових актів в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

З наведеного можна зробити висновок, що з 18.05.2024 громадяни України, які раніше перебували на військовому обліку призовників та були виключені з військового обліку військовозобов`язаних на підставі частини шостої статті 37 Закону № 2232-ХІІ (у редакції, чинній до 17.05.2024), підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних, оскільки відпала підстава, за якою їх виключено з військового обліку.

Отже, відповідач мав повноваження на взяття позивача на військовий облік військовозобов`язаних з 18.05.2024 на підставі поданої самим позивачем заяви про оновлення особистих даних, навіть попри те, що до цієї дати він був виключений з військового обліку військовозобов`язаних як особа, яка вчинила тяжкий злочин.

11 листопада 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_3 було прийнято рішення про постановку ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних, призов його на військову службу за мобілізацією, на особливий період, і направлення для проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 .

З 11 листопада 2024 року ОСОБА_1 проходить у Військовій частині НОМЕР_1 військову службу за мобілізацією, на особливий період.

Отже, 11 листопада 2024 року під час прийняття рішення про постановку ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних, призов його на військову службу за мобілізацією, на особливий період, і направлення для проходження військової служби у Військову частину НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суд висновує про відсутність підстав для визнання протиправними та скасування рішення від 11 листопада 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 про постановку ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних; наказу від 10 листопада 2024 року № 1080 тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 «Про призов та відправку у військові частини військовозобов`язаних (резервістів) призваних під час загальної мобілізації», в частині призову ОСОБА_1 на військову службу за мобілізацією, на особливий період, і направлення для проходження військової служби у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 .

Враховуючи те, що постановка ОСОБА_1 на військовий облік військовозобов`язаних є правомірною, відсутні підстави для відновлення в облікових даних позивача про його виключення з військового обліку.

У зв`язку з відсутністю підстав для виключення позивача з військового обліку, суд висновує, що оскаржені накази Військової частини НОМЕР_1 є правомірними.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

V. Судові витрати

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним і скасування рішень, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович