Справа № 674/878/25
Суддя: Сосна О. М.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 674/878/25
Провадження № 2-а/674/46/25
РІШЕННЯ

іменем України

31 липня 2025 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючий - суддя Сосна О.М., за участю секретаря судового засідання Філіпової У.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративного правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративного правопорушення та закриття провадження у справі, мотивуючи тим, що 16.05.2025 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову №0382, згідно з якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП. Також ОСОБА_1 відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру призовників, резервістів та військовозобов`язаних «Оберіг» в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 не уточнив свої облікові (персональні) дані, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП. Зазначає, що при прийнятті оскаржуваної постанови не враховано положення примітки до ст.210 КУпАП, відсутні докази, що не було можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, що передбачено приміткою, щодо положення статей 210, 210 (абз.4 ст.210 КУпАП). Крім того, позивач має право на відстрочку від мобілізації за п.11 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та має сформований і чинний військово-обліковий документ в електронній формі, в якому зазначено, що він вже перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних. У матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим постанова є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Ухвалою від 24.06.2025 адміністративний позов прийнято до провадження, поновлено строк звернення до суду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Дослідивши представлені докази та з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно з постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.05.2025 №0382, 08.05.2025 о 10 год. 10 хв. під час відвідування 1-го відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 по досягненню 27-річного віку не став на облік військовозобов`язаних та не отримав військово-обліковий документ відповідно до категорії перебування на військовому обліку: ч.1 ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487. Також ОСОБА_1 відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру призовників, резервістів та військовозобов`язаних «Оберіг» в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 не уточнив свої облікові (персональні) дані, чим порушив приписи пункту 1 частини 2 Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліу», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП України.

Диспозиція ч.1 ст.210 КУпАП передбачає порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Згідно з ч.3 ст.210 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, стаття 210 КУпАП визначає відповідальність за порушення, призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, в тому числі в особливий період.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Відповідно до абз.9 п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, зокрема: на військовий облік військовозобов`язаних: військовозобов`язані, які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

18.05.2024 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку" № 3633-ІХ від 11.04.2024. Цим Законом положення ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" викладено в новій редакції, згідно якої, зокрема встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Отже, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях чи бездіяльності відповідного складу правопорушення.

Диспозиція ч.3 ст.210 КУпАП передбачає порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинених в особливий період.

Зазначена норма є бланкетною, тобто при її застосуванні необхідно керуватися законодавчими актами, які визначають, зокрема, правила військового обліку.

Як вбачається із постанови серії №0382 від 16.05.2025 ОСОБА_1 08.05.2025 о 10 год. 10 хв. під час відвідування ІНФОРМАЦІЯ_2 не став на облік військовозобов`язаних та не отримав військово-обліковий документ відповідно до категорії перебування на військовому обліку, чим порушив вимоги «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487.

Зазначаючи, що позивач 08.05.2025 о 10 год. 10 хв. під час відвідування ІНФОРМАЦІЯ_2 не став своєчасно на військовий облік, відповідачем не надано жодного доказу відвідування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 у зазначеній у постанові даті та часу. Дану постанову позивач отримав лише 19.05.2025.

Також оскаржувана постанова не містить жодних відомостей про конкретний пункт «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, який було порушено позивачем.

Окрім цього, в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру призовників, резервістів та військовозобов`язаних «Оберіг» в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 не уточнив свої облікові (персональні) дані.

Відповідачем не виконано свого обов`язку з доказування правомірності складеної постанови, тобто не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 210 КУпАП, адже позивач стверджує, що правопорушення не вчиняв, надав суду військово-обліковий документ у «Резерв+» з відміткою про перебування на обліку, тоді як відповідач жодними доказами доказів позивача не спростував.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Жодних належних та допустимих доказів правомірності рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, відповідачем не надано.

Таким чином, постанова ІНФОРМАЦІЯ_2 №0382 від 16.05.2025 про накладання стягнення у виді штрафу на позивача, є протиправною і незаконною, оскільки відповідачем не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №760/2846/17 зазначено, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а постанова про накладення адміністративного стягнення відносно нього скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 605,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.72-79, 136, 139, 211, 241-246, 250, 271, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №0382 від 16.05.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 (місцезнаходження АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя О.М.Сосна