Справа № 140/2094/25
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року ЛуцькСправа № 140/2094/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі Департамент, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності Департаменту патрульної поліції, що полягає у відмові у нарахуванні та виплаті додаткової доплати до грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабміну України від 29.04.2020 №375 за період з березня 2021 року по липень 2023 року (включно) у розмірі 50% від заробітної плати; зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову доплату до грошового забезпечення ОСОБА_1 у відповідності до Постанови Кабміну України від 29.04.2020 №375 за період з березня 2021 року по липень 2023 року (включно) у розмірі 50% від заробітної плати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з березня 2021 року по липень 2023 року в порушення вимог постанови КМУ від 29.04.2020 №375 Деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни відповідачем не здійснювались нарахування та виплата йому додаткової доплати до грошового забезпечення.

Вважаючи протиправною таку бездіяльність, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та (виклику) повідомлення сторін (а.с. 25).

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, з огляду на те, що нарахування та виплата спірної доплати, встановленої постановою КМУ від 29.04.2020 №375, здійснюється за сукупністю таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема, шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України. Тобто, вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення у зв`язку з чим мають безпосередній контакт.

Департаментом, в межах виділених бюджетних асигнувань, позивачу було нараховано та виплачено додаткову доплату на період дії карантину, установленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої коронавірусом SARS CoV-2: за 2020 рік - 32 151,84 грн, за 2021 рік - 11069, 60 грн. Однак позивачем в матеріалах позову не вказується чи залучався позивач протягом спірного періоду до виконання таких обов`язків, що дають право на отримання доплати. Матеріали справи не містять доказів того, що позивачем такі обов`язки виконувалися.

Виконання позивачем посадових обов`язків на посаді начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод УПП у Волинській області ДПП упродовж всього періоду його служби під час карантину за своїм змістом безпосередньо не свідчить про право позивача на отримання додаткової доплати, передбаченої постановою КМУ від 29.04.2020 № 375, оскільки така доплата розраховується пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах, а не відпрацьованого часу на відповідній посаді.

Тобто, доплата, передбачена Постановою № 375 належна не усім поліцейським, які мають спілкування та контакти з населенням, а лише тим, які у період карантину забезпечували життєдіяльність населення правопорядку і безпеки громадян, шляхом виконання завдань із поточного контролю за перебуванням осіб в місцях самоізоляції, контролю на вулицях, у парках, інших громадських місцях, забезпечення контролю за виконанням протиепідемічних вимог під час здійснення пасажирських перевезень та інших функцій забезпечення безпеки та порядку з метою дотримання правил і норм, передбачених законом № 1645-ІІІ.

Також вказує на те, що виплата вказаної доплати здійснюється на підставі наказу, за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів. У 2022-2023 роках бюджетні асигнування для здійснення додаткової доплати до грошового забезпечення згідно з постановою не передбачені законами України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та «Про Державний бюджет України на 2023 рік». Враховуючи те, що бюджетні асигнування для виплати додаткової доплати за програмами 1007060, 1007070 з березня 2021 року то липня 2023 року не виділялись, накази Департаменту патрульної поліції не видавались, підстави для нарахування га здійснення такої доплати ОСОБА_1 з березня 2021 до липня 2023 року відсутні.

Водночас, звертає увагу на ту обставину, що згідно вимог Постанови № 302 та Постанови № 375 Департамент патрульної поліції не є розпорядником коштів та не має повноважень щодо прийняття рішень чи подання звернень про виділення таких коштів.

Відтак вважає, що ДПП при встановленні та виплаті позивачу доплати до грошового забезпечення за службу в особливих умовах діяв у межах повноважень та у порядку, передбаченому чинним законодавством, не порушуючи при ньому прав останнього. Просив у задоволенні позову відмовити повністю. Крім цього, вказуває на пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 у період з листопада 2015 року по серпень 2024 року проходив службу в ГУНП у Волинській області на посаді начальника відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції.

Під час проходження служби позивачу не в повному обсязі було нараховано та виплачено грошове забезпечення, а саме: доплату, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375.

В грудні 2024 року адвокат позивача звернувся до Департаменту патрульної поліції із заявою про нарахування та виплату доплати за службу в особливих умовах відповідно до Постанови № 375.

14.01.2025 Департаментом патрульної поліції повідомлено, що відповідно до наказів Департаменту в межах виділених асигнувань на зазначені цілі ОСОБА_1 було здійснено доплату за службу в умовах карантину за 2020 рік 32 151,84 грн, за 2021 рік 11 069,60 грн.

Також зазначено, що пунктом 5 Постанови №375 передбачено, що доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

У 2022-2023 роках бюджетні асигнування для здійснення додаткової доплати до грошового забезпечення згідно з постановою не передбачені законами України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та «Про Державний бюджет України на 2023 рік». Враховуючи те, що бюджетні асигнування для виплати додаткової доплати за програмами 1007060, 1007070 з березня 2021 року то липня 2023 року не виділялись, накази Департаменту патрульної поліції не видавались, підстави для нарахування та здійснення такої доплати ОСОБА_1 з 01.03.2021 до 31.07.2023 відсутні (а.с. 16).

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII Про Національну поліцію (далі - Закон №580) поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно із пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2020 №211 Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня на усій території України карантин.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №342 Про визначення переліку посад працівників, службових і посадових осіб, щодо яких не застосовується обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - Постанова №342) установлено, що обмеження під час нарахування заробітної плати, грошового забезпечення у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, не застосовується для таких категорій посад, зокрема: поліцейські, які беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

За приписами пункту 2 Постанови №342 визначення переліку посад (професій) працівників, службових і посадових осіб, військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, поліцейських, зазначених у пункті 1 цієї постанови, з урахуванням специфіки їх участі у заходах, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, у тому числі в операції Об`єднаних сил (ООС), здійснюється відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику, органом державної влади, іншим державним органом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 (далі - Постанова № 375) врегульовані деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни.

Пунктами 1, 2 Постанови № 375 установлено, що на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 вказаної постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50% заробітної плати (грошового забезпечення).

Пунктом 5 Постанови № 375 передбачено, що доплати, визначені пунктами 2 і 3 вказаної постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 отримав спірну доплату за період з березня 2020 року по лютий 2021 року включно, а саме: у березні 2020 року в сумі 1212,48 грн; у квітні 2020 року в сумі 955,73 грн, у травні 2020 року у сумі 2112,26 грн, у червні 2020 року в сумі 1621,69 грн, у липні 2020 року у розмірі 2011,05 грн, у серпні 2020 року в сумі 6926,969 грн, у вересні 2020 року у розмірі 3463,48 грн, у жовтні 2020 року у розмірі 4692,46 грн, у листопаді 2020 року у розмірі 6926,96 грн, у грудні 2020 року у розмірі 2228,77 грн, всього за 2020 рік в сумі 32151,84 грн; в січні 2021 року в сумі 6909,19 грн, в лютому 2021 року в сумі 4160,41 грн, всього за 2021 рік в сумі 11069,60 грн, що підтверджено архівними відомостями за 2020-2021 роки (а.с. 13 зворот-14).

Як вбачається із дослідженого судом листа Департаменту патрульної поліції №664-2025 від 14.01.2025 (а.с. 16) за період з березня 2021 року по липень 2023 року така додаткова доплата не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки бюджетні асигнування за окремими бюджетними програмами 1007060 та 1007070 Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2 не виділялись, накази Департаменту патрульної поліції не видавались.

На переконання суду, наявність права позивача на отримання спірної доплати не є безумовною в будь-яких випадках, оскільки, як уже зазначалось вище, така доплата виплачується не усім поліцейським, а тим, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами.

Докази про те, що позивач у спірний період залучався до заходів із забезпечення життєдіяльності населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, у матеріалах справи відсутні.

Крім цього, згідно п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375 оплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Для здійснення вказаних видатків головним розпорядником бюджетних коштів - Міністерством внутрішніх справ України передбачено бюджетну програму по КПКВК 1007060 Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2, та її наслідками.

Суд зазначає, що позивачу частково були виплачені спірні кошти, при цьому фінансування для здійснення вищевказаної доплати поліцейським в період з березня 2021 року по липень 2023 року до відповідача не надходило.

Крім того, слід звернути увагу на ту обставину, що згідно вимог Постанови № 302 та Постанови № 375 Департамент патрульної поліції не є головним розпорядником коштів та не має повноважень щодо прийняття рішень про виділення таких коштів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо твердження відповідача про пропуск позивачем тримісячного строку звернення до суду, то суд його до уваги не приймає, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України, у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

З 19.07.2022 з огляду на зміни, внесені Законом №2352-ІХ до статті 233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зокрема, у постановах від 28 вересня 2023 року у справі №140/2168/23, від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21, дія статті 233 КЗпП України в редакції Закону №2352-ІХ поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності. Право на звернення до суду із позовом відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (в редакції, чинній до 19 липня 2022 року) не обмежене будь-яким строком.

Тобто, з 19.07.2022 у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, особа має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Як слідує з матеріалів справи, позивач звільнений зі служби в поліції з 30.08.2024 та адвокату позивача надано відповідь на адвокатський запит відповідачем за № 1257аз/41/05-2024 від 24.12.2024 разом з відомостями про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 за період проходження служби в ДПП, зокрема, про доплату на період дії карантину, передбачену Постановою № 375.

Отже тримісячний строк звернення до суду з даним позовом розпочався з 25.12.2024 та закінчився 25.03.2025.

Позивач же звернувся до суду через систему «Електронний суд» з даним позовом 03.03.2025, тобто з дотриманням тримісячного строку звернення до суду.

Тому наведені відповідачем твердження щодо подання позовної заяви з пропуском місячного строку звернення до суду є безпідставними.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р.С. Денисюк