Справа № 158/2238/25
Суддя: Костюкевич О. К.
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/2238/25
Провадження № 2-а/0158/77/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2025 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Костюкевича О.К.
за участю секретаря - Хмілевської І.О.
представника позивача - Штоюнди Ж.М.
представника відповідача - Барзилович І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Ківерці справу за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, -
В С Т А Н О В И В
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 29.07.2025 року співробітниками Служби безпеки України виявлено громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував в Україні з порушенням вимог чинного міграційного законодавства.
У ході перевірки зі слів Відповідач встановлено, що він прибув до України 26.05.2021, перетнувши державний кордон через пункт пропуску «Бориспіль-D».
З питань визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до компетентних органів іноземець не звертався. Будь-яких інших дій для легалізації факту свого перебування на території України не вживав.
14.09.2021 співробітниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відносно Відповідача прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни та зобов`язано залишити територію України не пізніше 12.10.2021 із подальшою забороною в`їзду в Україну строком на 3 роки.
Відповідачем рішення про примусове повернення до суду не оскаржувалось, однак і не було виконано без поважних на те причин.
Вищевикладене свідчить про те, що Відповідачем порушено вимоги статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Відповідач досяг 18-річного віку, статус біженця йому не надано, в процедурі отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні не перебуває, тобто відсутні підстави, за яких примусове видворення до іноземців не застосовується.
Документи, які б підтверджували законне перебування на території України у відповідача відсутні.
29.07.2025 уповноваженими особами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відносно Відповідача прийнято рішення про примусове видворення з України та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП.
Того ж дня, 29.07.2025 о 12:00 працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області затримано Відповідача для з`ясування причин та обставин правопорушення і умов, що йому сприяли, у порядку ч. 2 ст. 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, строком на 72 години та поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (ПТПІ).
Станом на момент звернення до суду з цим позовом особу Відповідача не ідентифіковано у іноземця відсутні документи, на підставі яких можливо ідентифікувати його особу, та які надають право перетину державного кордону для виїзду з України.
Просять суд, ухвалити рішення про затримання громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 строком на шість місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 31.07.2025 прийнято до розгляду адміністративний позов, відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, просить суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив в задоволенні позовних вимог відмовити оскільки закінчився строк (72 години) з моменту затримання відповідача, а тому в ПТПІ в цей час відбувається процедура звільнення відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 29.07.2025 року співробітниками Служби безпеки України виявлено громадянина Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував в Україні з порушенням вимог чинного міграційного законодавства.
У ході перевірки зі слів Відповідач встановлено, що він прибув до України 26.05.2021, перетнувши державний кордон через пункт пропуску «Бориспіль-D».
З питань визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до компетентних органів іноземець не звертався. Будь-яких інших дій для легалізації факту свого перебування на території України не вживав.
14.09.2021 співробітниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відносно Відповідача прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни та зобов`язано залишити територію України не пізніше 12.10.2021 із подальшою забороною в`їзду в Україну строком на 3 роки.
Відповідачем рішення про примусове повернення до суду не оскаржувалось, однак і не було виконано без поважних на те причин.
Вищевикладене свідчить про те, що Відповідачем порушено вимоги статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
Відповідач досяг 18-річного віку, статус біженця йому не надано, в процедурі отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні не перебуває, тобто відсутні підстави, за яких примусове видворення до іноземців не застосовується.
Документи, які б підтверджували законне перебування на території України у відповідача відсутні.
29.07.2025 уповноваженими особами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відносно Відповідача прийнято рішення про примусове видворення з України та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП.
Того ж дня, 29.07.2025 о 12:00 працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області затримано Відповідача для з`ясування причин та обставин правопорушення і умов, що йому сприяли, у порядку ч. 2 ст. 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, строком на 72 години та поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (ПТПІ).
Станом на момент звернення до суду з цим позовом особу Відповідача не ідентифіковано у іноземця відсутні документи, на підставі яких можливо ідентифікувати його особу, та які надають право перетину державного кордону для виїзду з України.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод втілює основоположне право людини, а саме захист особи від свавільного втручання держави в її право на свободу. Підпункти з «a» до «f» пункту 1 статті 5 Конвенції містять вичерпний перелік дозволених підстав позбавлення свободи і жодне позбавлення свободи не буде законним, якщо не відповідатиме одній з цих підстав (рішення Європейського суду з прав людини в справі "Хлаіфія та інші проти Італії" (Khlaifia and Others v. Italy), пункт 88).
Відповідно до ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).
Так, п. 3 ч. 4 ст. 46 КАС України визначено, що зокрема, іноземці чи особи без громадянства, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства від 22.09.2011 № 3773-VI (надалі - Закон № 3773).
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону №3773-VІ строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.
Згідно із частинами другою, третьою статті 25 Закону №3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій. Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.
В силу вимог ч. ч. 1, 4, 5 ст. 26 Закону №3773-VI, Іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту праві законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції),у тому числі проти дії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України),з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду. Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.
Слід зазначити, що іноземець та особа без громадянства, можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, визначеному ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. 13 Закону України «Про імміграцію».
Згідно ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.
Доказів поширення на відповідача дії приписів Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» матеріали справи не містять.
Судом не встановлено заборон, перелічених у ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» щодо примусового повернення чи примусового видворення відповідача з території України в країну його походження або третю країну. Законні підстави для знаходження на території України у відповідача відсутні.
Тобто, з аналізу наведених вище норм вбачається, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове видворення; ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення. Тобто обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове видворення.
Водночас, суд звертає увагу, що позивач ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, в особі представника, звернулося в суд з позовом до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 про його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення 31.07.2025.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 31.07.2025 прийнято до розгляду адміністративний позов, відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання о 16:55 год. 31.07.2025. Однак, представник позивача в судове засідання не з`явився, про що було подано заяву про відкладення розгляду даної справи. Таким чином, розгляд справи було відкладено на 01.08.2025 о 10:45 год.
Враховуючи те, що 29.07.2025 о 12:00 працівниками ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області затримано громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для з`ясування причин та обставин правопорушення і умов, що йому сприяли, у порядку ч. 2 ст. 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, строком на 72 години та поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, а позивач звернувся із цим позовом 31.07.2025, а представник позивача в судове засідання 31.07.2025 не з`явився, про що подав заяву про відкладення розгляду справи, а також враховуючи, що строк затримання відповідача закінчився 01.08.2025 о 12:00, а тому суд обґрунтовано вважає, що відпали підстави для подальшого затримання у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його ідентифікації та забезпечення процедури видворення.
Отже, враховуючи вищевикладене, заявлений позов не підлягає до задоволення.
Керуючись статтями 9, 72-77, 241, 244, 246, 268-272, 288, 289 КАС України, суд -
У Х В А Л И В
У задоволенні адміністративного позову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Республіки Азербайджан ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич

Повний текст судово рішення складено 01.08.2025