Справа № 308/7358/25
Суддя: Хамник М. М.
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7358/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Хамник М.М.,

за участю секретаря судового засідання Камілли В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Галамба Марина Василівна, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. скасувати.

Позов обґрунтовано тим, що 14 листопада 2024 р. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оновлення даних. Під час прийому документів для відстрочки та оновлення даних начальник відділення обліку мобілізаційної роботи заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , майор ОСОБА_2 склав протокол №4421 про адміністративне правопорушення. Згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 порушив правила перебування на військовому обліку під час дії особливого періоду, а саме, вчасно не прибув для оформлення військово- облікового документу (з обліку призовників переданий 03.04.2012р. по досягненню 25- річного віку).

Після складання протоколу про адмінправопорушення №4421, винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП, - порушення правил військового обліку, як військовозобов`язаного, під час дії особливого періоду, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000,00 грн. Про те, що на ОСОБА_1 складено постанову про адмінправопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у сумі 17000, 00 грн, йому стало відомо зі слів працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 . На вимогу ОСОБА_1 про надання йому даної постанови для оскарження, йому відмовили повідомивши про те, що для отримання такої постанови потрібно звертатись через запит адвоката. Позивач з вказаною постановою не згідний з огляду на таке.

14.11.2024 року, під час розгляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення №4421, начальником відділу обліку мобілізаційної роботи - заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , майором ОСОБА_2 з`ясовано, що на виконання розпорядження щодо оповіщення військовозобов`язаних №67 від 16.06.2023 року Дубриницькою сільською радою надана відповідь від 21.06.2023р. №02- 07/378 про те, що гр. ОСОБА_1 не був оповіщений (ніхто не вийшов до представника сільської ради, який здійснював оповіщення). Однак, ОСОБА_1 з 03. 04.2012 року перебуває на військовому обліку, дані уточнював 05.07.2024 року штрих-код №7, який співпадає з номером, який зазначений у витязі з додатку «Резерв+». Також ОСОБА_1 зазначає, що протягом дії особливого періоду неодноразово звертався до підрозділів ТЦК та СП з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки має на утриманні батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за станом здоров`я.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 14.11.2024 року, у ньому відсутні посилання на будь-які документи, які до нього долучають та на підставі яких можливо б було зробити висновок про наявність або відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, а також відсутня дата і місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення. У протоколі також не зазначено коли та де буде розглядатись справа щодо його притягнення до адмінвідповідальності.

У період з 18.05.2024 по день складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП щодо позивача, Президент України лише приймав укази про продовження строку загальної мобілізації № 470/2024 від 23.07.2024 та № 741/2024 від 28.10.2024, які не є тотожними указу про загальну мобілізацію, який, наприклад, був прийнятий 24.02.2022 за № 65/2022. Крім того, станом на 24 лютого 2022 року стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не передбачала обов`язку інших військовозобов`язаних протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, уточнювати свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Положеннями пункту 1 частини 2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України Nq3633-IX від 11.04.2024 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», визначено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 03 березня 2022 року № 2105-ЇХ, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності). Однак, відповідач приймаючи оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. З ст. 210 КУпАП. обставини щодо можливого порушення вказаного нормативного акту не встановлював, посилання на них в оскаржуваній постанові відсутні.

Відтак, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення. Зі змісту протоколу (оскаржувана постанова не надана ІНФОРМАЦІЯ_5 ) неможливо встановити, які саме персональні дані не оновив ОСОБА_1 , які з цих даних містяться в державних реєстрах, а також до яких даних державний орган в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 не має доступу (не є держателем). Формальне зазначення на протоколі про непоновлення особою своїх персональних даних не можуть бути єдиними обставинами які свідчать про вчинення правопорушення, бо будь-які пояснення в справі які стосуються питання притягнення особи до відповідальності повинні бути належним чином перевірені та документально підтвердженими.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.06.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Витребувано належним чином посвідчену копію постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП. Однак, відповідач відзиву на позов та витребувану копію постанови не подав.

Представник позивача адвокат Галамба М.В. у судове засідання не з`явилися. При цьому, адвокат Галамба М.В. подала заяву, згідно якої просить розгляд даної справи проводити без участі позивача та його представника, позовну заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити.

Уповноважений представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

При цьому, в силу вимог ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 14 листопада 2024 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 де було встановлено, що останній порушив правила перебування на військовому обліку під час дії особливого періоду, а саме, вчасно не прибув для оформлення військово- облікового документу (з обліку призовників переданий 03.04.2012р. по досягненню 25- річного віку). Згідно відповіді від 21.06.2023 №02- 07/378 на розпорядження щодо оповіщення військовозобов`язаних №67 від 16.06.2023 Дубриницька сільська рада повідомила про те, що гр. ОСОБА_1 не був оповіщений, ніхто не вийшов до представника сільської ради, який здійснював оповіщення, перебуває в розшуку згідно відомостей з ЄДРП, повідомлення №5192 від 26.08.2024р., не повідомив особисто в семиденний строк про зміну персональних даних, зазначених у ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», не скористався правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав визначених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», є студентом Комунального закладу вищої освіти «Академія культури і мистецтв Закарпатської обласної ради» студентський квиток НОМЕР_1 від 01.09.2024 р., чим вчинив правопорушення, передбачене п.1, пп. 1, 2, 8 Додатку 2 до Постанови КМУ №1487 від 30.12.2022р. Після складання протоколу про адмінправопорушення №4421, відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП, а саме: порушення правил військового обліку, як військовозобов`язаний, під час дії особливого періоду, та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення - штраф у сумі 17000,00 грн.

Як вбачається з витягу з мобільного застосунку розробленого Міністерством оборони України «Резерв+» сформованого 05.07.2024, ОСОБА_1 є військовозобов`язаним; перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ОСОБА_4 ); адреса проживання: АДРЕСА_1 ,.- зазначено телефон та електрона адреса. Дата уточнення даних 05.07.2024.

Згідно із Указом Президента України № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, громадяни зобов`язані:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

- надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;

- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

- військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

- резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

- військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

- військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

- особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно із п.п. 1 п. 2 розд. ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-IX, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.

Проте, згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Основним завданням Реєстру є ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Відповідно до ч.8 ст.5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать, зокрема: місце проживання та місце перебування; відомості про сімейний стан особи та членів її сім`ї (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), а також дітей); відомості про зайнятість (код ЄДРПОУ та місцезнаходження підприємства, установи, організації, місце роботи, посада, стаж роботи) (ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів»).

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», для формування бази даних Реєстру Центральна виборча комісія, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, подають шляхом електронної взаємодії Держателю Реєстру відомості, передбачені статтею 7 цього Закону, стосовно усіх громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік (приписці до призовних дільниць) відповідно до статті 14 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», віком до 60 років.

Відповідно до ч.3 ст.14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та остаточне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з наданням ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушеного з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначає Конституцію цією законами України; 2) з використанням повторення з наданням, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх основних, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілей, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Як встановлено судом, оскаржуваною постановою про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він не був оповіщений, ніхто не вийшов до представника сільської ради, який здійснював оповіщення, перебуває в розшуку згідно відомостей з ЄДРП, повідомлення №5192 від 26.08.2024р., не повідомив особисто в семиденний строк про зміну персональних даних, зазначених у ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», не скористався правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав визначених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», є студентом Комунального закладу вищої освіти «Академія культури і мистецтв Закарпатської обласної ради» студентський квиток НОМЕР_1 від 01.09.2024 р., чим вчинив правопорушення, передбачене п.1, пп. 1, 2, 8 Додатку 2 до Постанови КМУ №1487 від 30.12.2022р

Відповідно до ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 затверджено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (в подальшому Порядок № 1487).

Порядком № 1487 передбачено перелік державних органів, від яких органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді персональні відомості призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктами 1, 2, 8 Порядку, порушення яких інкримінується позивачу, встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:

-перебувати на військовому обліку (за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання ; за місцем роботи (навчання));

-прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки;

-у випадку зміни персональних даних, зазначених у пунктах 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», повідомляти про такі зміни в семиденний строк через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або особисто шляхом прибуття до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу (для військовозобов`язаних та резервістів СБУ чи розвідувальних органів - до відповідного органу СБУ чи розвідувального органу України).

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

Згідно інформації з додатку Резерв+, сформованого 05.07.2024, який міститься в матеріалах справи, позивачем було уточнено дані, він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ОСОБА_4 ), номер в реєстрі Оберіг 7.

Дата уточнення даних 07.07.2025.

Отже, судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку. Які саме дані щодо військового обліку позивач не уточнив відповідачем не вказано. При цьому, обставин, які підтверджують неможливість отримання відповідачем відомостей щодо персональних даних позивача у спосіб, установлений у примітці до ст. 210 КУпАП, відповідачем до суду не надано, як і не надано копію оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Стосовно не прибуття ОСОБА_1 за викликом ТЦК СП. Як вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, згідно відповіді на розпорядження щодо оповіщення військовозобов`язаних №67 від16.06.2023 р. була надана відповідь Дубриницької сільської ради від 21.06.2023 р. №02- 07/378 про те, що гр. ОСОБА_1 не був оповіщений, ніхто не вийшов до представника сільської ради, який здійснював оповіщення.

Відповідно до п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

Разом з тим, у даній справі, відсутні докази належного повідомлення позивача про необхідність явки до ТЦК СП.

Крім того, п.п.2 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1487 від 30.12.2022, не передбачено обов`язку військовозобов`язаної особи з`явитися до ТЦК та СП за викликом з метою уточнення даних.

У даному випадку матеріали справи свідчать про те, що позивач перебуває на військовому обліку з визначенням призначення на особливий період, має військово обліковий документ та йому визначено військово-облікову спеціальність.

Аналізуючи зібрані по справі докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а в матеріалах справи відсутня належна доказова база, яка б об`єктивно підтверджувала факт порушення позивачем приписів ч.3 ст.210 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Отже, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду щодо надання достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, викладеним у постанові від 23.10.2019 року у справі № 357/10134/17 (провадження № К/9901/32368/18).

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 14 лютого 2008 року у справі Кобець проти України зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем допущено неповноту розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, а оскаржувана постанова, прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Окрім цього, судом враховано позицію в аналогічній справі, яка викладена колегією суддів Другого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2025 року у справі № 541/1070/25.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, шо допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду, зокрема, позовної заяви.

Так, позивач при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплатив судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, у розмірі 605,60 грн, сума яка підлягала до сплати.

На підставі ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволити повністю.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Повне рішення суду складено 01.08.2025 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник