Справа № 580/11415/21
Суддя: Т.М. КАРМАЗИНА
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 серпня 2025 року м. Кропивницький Справа № 580/11415/21

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження у порядку письмового провадження звіт про виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі за її позовом до Державної судової адміністрації України (відповідач-1), Черкаського окружного адміністративного суду (відповідач-2) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення недоплачених коштів суддівської винагороди і моральної та матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної судової адміністрації України, Черкаського окружного адміністративного суду, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України у не забезпеченні обчислення ЄСВ від максимальної величини бази нарахування під час здійснення розгляду звернень судді Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 щодо суддівської винагороди за період з 18.04.2020 до 27.08.2020 відповідно до Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на підставі статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів;

- визнати протиправною бездіяльність Черкаського окружного адміністративного суду у не сприянні у наданні офіційних документів про нарахування ЄСВ до суддівської винагороди без обмежень встановлених статтею 29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік із змінами та доповненнями, внесеними Законом України №553-IX від 13.04.2020, ОСОБА_1 , яка не є ФОП, щодо суддівської винагороди за період з 18.04.2020 до 27.08.2020;

- визнати протиправною бездіяльність Черкаського окружного адміністративного суду у не нарахуванні ЄСВ від максимальної суми доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати та не виплаті суддівської винагороди за період з 18.04.2020 до 27.08.2020 без застосування обмеження встановленого статтею 29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік із змінами та доповненнями, внесеними Законом України №553-ІХ від 13.04.2020;

- зобов`язати Черкаський окружний адміністративний суд нарахувати ОСОБА_1 за період з 18.04.2020 до 27.08.2020 на підставі статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів суддівську винагороду із сплатою ЄСВ від максимальної суми доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати з наданням офіційних документів про сплату ЄСВ від максимальної суми доходу застрахованої особи протягом місяця з дня набрання законної сили рішенням суду;

- стягнути з Державної судової адміністрації України недоплачені кошти суддівської винагороди за період з 18.04.2020 до 27.08.2020 на підставі статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів за рахунок бюджетної програми КПКВК 0501150 виконання рішень судів на користь суддів та відшкодувати моральну шкоду у сумі 46158 грн. і матеріальну шкоду у сумі 3500 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 липня 2022 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Черкаського окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 , судді Черкаського окружного адміністративного суду, з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року із застосуванням обмеження встановленого статтею 29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік від 14 листопада 2019 року №294-ІХ. Зобов`язано Черкаський окружний адміністративний суд нарахувати та виплатити суддівську винагороду ОСОБА_1 , судді Черкаського окружного адміністративного суду, з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року на підставі частини другої статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів, без застосування обмеження, встановленого статтею 29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік від 14 листопада 2019 року №294-ІХ, з урахуванням виплачених у цей період сум та з утриманням із сум, що належать до виплати, передбачених законом податків та обов`язкових платежів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. (т.1 а.с.196-202)

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 апеляційні скарги ОСОБА_1 , Черкаського окружного адміністративного суду залишено без задоволення. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 року в адміністративній справі №580/11415/21 залишено без змін. (т.2 а.с.86-92)

До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі, в якій заявник просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в частині здійснення Черкаським окружним адміністративним судом нарахування та виплати суддівську винагороду ОСОБА_1 , судді Черкаського окружного адміністративного суду, з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року на підставі частини другої статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів, без застосування обмеження, встановленого статтею 29 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік від 14 листопада 2019 року №294-ІХ. Заява мотивована тим, що Черкаський окружний адміністративний суд не виконує рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду 22.07.2022, що на думку заявника свідчить про порушення відповідачем конституційних вимог щодо обов`язковості судових рішень.

Ухвалою суду від 29.04.2025 задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду. Зобов`язано Черкаський окружний адміністративний суд подати звіт про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 липня 2022 року у справі №580/11415/21 у строк три місяці з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення судового контролю.

До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшов звіт Черкаського окружного адміністративного суду (т.2 а.с.136-138), в якому зазначено, що виконання рішення суду у справі №580/11415/21 здійснюється в окремому порядку за рахунок коштів Державного бюджету України передбачених для забезпечення виконання рішень суду за бюджетною програмою КПКВК 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установи системи правосуддя, яка затверджена на виконання вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Завданням цієї програми є виплата заборгованості за рішеннями судів, винесеними на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установи системи правосуддя. При цьому вказував, що відповідач вживав заходи для добровільного виконання вказаного судового рішення, зокрема, протягом періоду з грудня 2023 року по березень 2024 року ОСОБА_1 сплачено грошові кошти в сумі 7240 грн. в межах виділених Державною судовою адміністрацією додаткових асигнувань за бюджетною програмою КПКВК 0501150. відповідач звернувся з листом №04-25/7768/25 від 06.05.2025 до ДСА України з метою виділення додаткових асигнувань на суму 196318 грн. 15 коп. за бюджетною програмою КПКВК 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установи системи правосуддя, однак листом №11-10699/25 від 27.05.2025 ДСА України повідомила про відсутність додаткових асигнувань на вказані цілі. Відповідач повторно листом №04-25/10776/25 від 20.06.2025 звернувся до ДСА України для добровільного виконання вказаного судового рішення з метою виділення додаткових асигнувань на суму 196318 грн. 15 коп. за бюджетною програмою КПКВК 0501150. За результатами розгляду, листом №11-14188/25 від 17.07.2025 ДСА України повідомила про відсутність додаткових асигнувань на вказані цілі. Також повідомила, що звернулась до комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозицією щодо внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у частині збільшення бюджетних призначень за Програмою на суму 1551,6 млн гривень. Отже, вважає, що в даному випадку виконання рішення у справі №580/11415/21, боржником у якому є державний орган, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету та за окремою бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду в порядку, встановленому Законом №4901-VI. Отже, виділення додаткових бюджетних асигнувань залежить виключно від наявності грошових коштів у Державному бюджеті України та їх виділення Державною судовою адміністрацією України. За таких обставин, Черкаським окружним адміністративним судом вжито усіх залежних від нього заходів для добровільного виконання судового рішення. Також, вважає, що відповідачем виконано рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду не у повному обсязі не з його вини, а за відсутності бюджетного фінансування, тому на думку відповідача відсутні підстави для застосування штрафу передбаченого ч.3 ст.382-3 КАС України. Враховуючи вищенаведені обставини, стверджує, що Черкаський окружний адміністративний суд вживав заходів для виконання судового рішення, однак у строк встановлений ухвалою від 29.04.2025 не мав змоги його виконати з незалежних від боржника причин, в силу відсутності необхідних бюджетних асигнувань, тому заявляє перед судом клопотання про звільнення від сплати штрафу за невиконання рішення суду та просить встановити новий строк подання звіту про виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 25.07.2025 питання щодо розгляду звіту у відповідності до ч.1 ст.3822 КАС України призначено до розгляду у порядку письмового провадження. (т.2 а.с.149)

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши звіт щодо виконання судового рішення, дійшов до таких висновків.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Відповідно до ст.3811 судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частин 1-4, 6 ст.3821 суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень.

Якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і судовим рішенням такого суб`єкта владних повноважень зобов`язано вчинити певні дії, суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення кожного з членів такого колегіального органу, до чиїх повноважень, завдань чи функцій належить забезпечення виконання такого судового рішення.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.382-2 суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Статтею 382-3 передбачені рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.

Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.

Суд на підставі відповідних доказів зменшує розмір штрафу, накладеного на керівника суб`єкта владних повноважень, на суму штрафу, який було накладено за такі самі дії державним виконавцем відповідно до законодавства про виконавче провадження.

Ухвалу суду про накладення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції за правилами статті 149 цього Кодексу.

З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму штрафу без додаткового судового рішення нараховується пеня у розмірі три відсотки річних з урахуванням індексу інфляції.

Якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і суд зобов`язав подати звіт про виконання судового рішення його членів, за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення суд, враховуючи індивідуальні дії або бездіяльність кожного з членів такого колегіального органу, своєю ухвалою може накласти штраф на членів, які в межах своїх повноважень, завдань чи функцій не забезпечили виконання судового рішення.

У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, суд своєю ухвалою встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на кожного з членів колегіального органу, які не подали зазначений звіт.

У разі неподання звіту у строк, встановлений судом, або у разі подання звіту з порушенням такого строку та за відсутності поважних причин, які унеможливили його вчасне подання, суд встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу, а також накладає штраф на керівника такого суб`єкта владних повноважень.

Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№29979/04) висловив правову позицію, відповідно до якої принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece, Страсбург, 19.03.1997 року) наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення Ліпісвіцька проти України №11944/05 від 12 травня 2011 року).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07.05.2002 року, Ромашов проти України від 27.07.2004 року, Шаренок проти України від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

У пунктах 46, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такого рішення суду та відновленню порушених прав особи - позивача.

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Як встановлено судом, відповідачем на виконання вимог ухвали суду подано звіт 25.07.2025 та відповідні докази щодо неможливості виконати рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 , судді Черкаського окружного адміністративного суду, суддівської винагороди з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року. (т.2 а.с.140-146)

Отже, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 у справі №580/11415/21 в частині виплати суддівської винагороди не виконано з підстав відсутності бюджетного фінансування.

Також, суд враховує, що головою Черкаського окружного адміністративного суду наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, та заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, тому підстави для накладення на останнього штрафу відсутні.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе прийняти звіт Черкаського окружного адміністративного суду, однак враховуючи, що рішення суду в частині виплати нарахованої суми суддівської винагороди на виконання рішення суду залишається не виконаним, суд встановлює новий строк для подання звіту про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.07.2022 у справі №580/11415/21 три місяці з дня постановлення даної ухвали.

Керуючись ст.ст.245, 248, 256, 293-297, 3822 3823 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти звіт Черкаського окружного адміністративного суду про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 липня 2022 року у справі №580/11415/21, поданий до суду 25 липня 2025 року.

Встановити новий строк для подачі звіту про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 липня 2022 року у справі №580/11415/21 та зобов`язати Черкаський окружний адміністративний суду подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом трьох місяців з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення нового строку для подання звіту.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, передбачений ст.295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. КАРМАЗИНА