Справа № 420/12797/25
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Київського інституту Національної гвардії України до ОСОБА_1 , третя особа Міністерство внутрішніх справ України, про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Київського інституту Національної гвардії України суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням у Київському інституті Національної гвардії України у розмірі 479212,29 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) у Київському інституті Національної гвардії України у період з 10.08.2023 по 10.04.2025 року на посаді курсанта 1-го відділення 113 навчальної групи курсу № 4 факультету забезпечення державної безпеки у військовому званні «солдат». 08.04.2025 на розширеному засіданні вченої ради Київського інституту Національної гвардії України було розглянуто питання про відрахування курсанта ОСОБА_1 з навчання в Інституті через недисциплінованість, порушення умов контракту про проходження військової служби (навчання) у Національної гвардії України курсантами Київського інституту Національної гвардії України, з урахуванням вимог воєнного стану. За результатами розгляду вищезазначеного питання вчена рада постановила: вважати недоцільним подальше навчання в Інституті солдата ОСОБА_1 , курсанта 1- го відділення 113 навчальної групи, курсу № 4 (1-го року навчання) факультету забезпечення державної безпеки, спеціальності 251 «Державна безпека» першого (бакалаврського) рівня вищої освіти. Водночас, вченою радою Інституту рекомендовано начальнику Інституту припинити (розірвати) контракт про проходження військової служби (навчання) в Інституті із солдатом ОСОБА_1 з урахуванням вимог воєнного стану. Відповідно до наказу начальника Інституту (по стройовій частині) від 10.04.2025 року № 74 контракт про проходження військової служби (навчання) укладений 10 серпня 2023 року між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Інституту та солдатом ОСОБА_1 достроково припинений (розірваний) 10 квітня 2025 року, останнього виключено зі списків перемінного особового складу. Згідно із зведеним розрахунком фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 за період навчання у Інституті з 10.08.2023 по 10.04.2025, сума, що підлягає відшкодуванню останнім становить 479 212 (чотириста сімдесят дев`ять тисяч двісті дванадцять) грн. 29 коп., зокрема: грошове забезпечення 381 312,35 грн.; предмети, матеріали, обладнання та інвентар 20 635,89 грн.; медикаменти та перев`язувальні матеріали 1 080,06 грн.; продукти харчування 59 930,00 грн.; комунальні послуги 16 253,99 грн.

Ухвалою від 30.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати у змішаній формі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін згідно з ст. 262 КАС України.

Копію вищезазначеної ухвали доставлено до електронного кабінету відповідача ОСОБА_1 30.04.2025 о 16:59 год., згідно з довідкою про доставку електронного листа від 01.05.2025.

21.05.2025 від третьої особи Міністерства внутрішніх справ України надійшли пояснення, згідно з якими у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми курсанти відшкодовують навчальному закладу витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, розрахунок яких здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту. Факт нарахування відповідачу грошового забезпечення та витрати за період навчання підтверджується розрахунками фактичних витрат наявними в матеріалах справа. Отже, позивач надав усі належні докази на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Національній академії Національної гвардії України.

Розгляд справи здійснюється без проведення судового засідання та по суті розпочатий через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) у Київському інституті Національної гвардії України (далі Інститут/Позивач) у період з 10.08.2023 по 10.04.2025 року на посаді курсанта 1-го відділення 113 навчальної групи курсу № 4 факультету забезпечення державної безпеки у військовому званні «солдат».

10.08.2023 між солдатом ОСОБА_1 та Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Інституту був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Київського інституту Національної гвардії України (далі контракт) строком на період навчання з 10.08.2023.

Відповідно до п. 1 контракту ОСОБА_1 , ознайомившись із законами України та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання), добровільно взяв на себе зобов`язання, зокрема, відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

У подальшому, під час навчання в Інституті, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військової службу», ст.ст. 11, 12, 16, 40, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 25.01.2025 солдат ОСОБА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків не повернувся зі зимової канікулярної відпустки до місця постійної дислокації Інституту, проводячи час на власний розсуд до 31.01.2025.

31.01.2025 солдат ОСОБА_1 був затриманий у м. Одеса представниками органів Національної поліції та 02.02.2025 у супроводі військовослужбовця Інституту капітана ОСОБА_2 був доставлений до місця постійної дислокації Інституту.

Після прибуття до постійного місця дислокації Інституту, солдат ОСОБА_1 перебував на території Інституту та виконував заходи згідно розпорядку дня Інституту.

Однак, 03.02.2025, під час ранкового шикування особового складу курсу № 4 було виявлено відсутність солдата ОСОБА_1 .

Відтак, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військової службу», ст.ст. 11, 12, 16, 40, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 03.02.2025 солдат ОСОБА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від проходження військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків повторно самовільно залишив місце постійної дислокації Інституту.

За даними фактами були призначені та проведені службові розслідування, матеріали яких направлені до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві для прийняття рішення у порядку ст. 214 КПК України.

За результатами розгляду вищезазначених матеріалів, слідчим третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві прийнято рішення про внесення відомостей про вчинення солдатом ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001335 від 11.03.2025 та № 0001396 від 13.03.2025.

08.04.2025 на розширеному засіданні вченої ради Київського інституту Національної гвардії України було розглянуто питання про відрахування курсанта ОСОБА_1 з навчання в Інституті через недисциплінованість, порушення умов контракту про проходження військової служби (навчання) у Національної гвардії України курсантами Київського інституту Національної гвардії України, з урахуванням вимог воєнного стану.

За результатами розгляду вищезазначеного питання вчена рада постановила: вважати недоцільним подальше навчання в Інституті солдата ОСОБА_1 , курсанта 1-го відділення 113 навчальної групи, курсу № 4 (1-го року навчання) факультету забезпечення державної безпеки, спеціальності 251 «Державна безпека» першого (бакалаврського) рівня вищої освіти. Водночас, вченою радою Інституту рекомендовано начальнику Інституту припинити (розірвати) контракт про проходження військової служби (навчання) в Інституті із солдатом ОСОБА_1 з урахуванням вимог воєнного стану.

Рішення вченої ради Інституту викладено у Протоколі № 12 від 08.04.2025 та введено в дію наказом начальника Інституту від 08.04.2025 № 213 «Про введення в дію рішення вченої ради Інституту від 08 квітня 2025 року.

Надалі, 05.04.2025 солдат ОСОБА_1 був затриманий у м. Одеса представниками органів Національної поліції та 09.04.2025 у супроводі військовослужбовця Інституту капітана ОСОБА_3 був доставлений до місця постійної дислокації Інституту. Того ж дня солдат ОСОБА_1 звернувся з рапортом до начальника Інституту, у якому клопотав про відрахування його з навчального закладу через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням).

У подальшому, відповідно до наказу начальника Інституту (по стройовій частині) від 10.04.2025 року № 74 контракт про проходження військової служби (навчання) укладений 10 серпня 2023 року між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Інституту та солдатом ОСОБА_1 достроково припинений (розірваний) 10 квітня 2025 року, останнього виключено зі списків перемінного особового складу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не закінчив навчання у Київському інституті Національної гвардії України та був відрахований з нього, згідно з вимогами ч. 11 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", останній зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Київському інституті Національної гвардії України, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 затверджено Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти (далі Порядок № 964), який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти в разі дострокового розірвання контракту.

Відповідно до п. 3 Порядку № 964 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних із грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, оплатою комунальних послуг.

Згідно з п.п. 1.1, 1.2, 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534, визначено, що зазначений Порядок розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, Міністерству оборони України, Міністерству внутрішніх справ України, Державній прикордонній службі України, Управлінню державної охорони України, Службі безпеки України та Державній спеціальній службі транспорту України (далі - міністерства) витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу, у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у військових формуваннях, правоохоронних органах або органах спеціального призначення після закінчення вищого навчального закладу.

Зобов`язання про добровільне відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням зазначається в контракті під час його укладання.

Відповідно до п. 6 Порядку № 964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Згідно із зведеним розрахунком фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 за період навчання у Інституті з 10.08.2023 по 10.04.2025, сума, що підлягає відшкодуванню останнім становить 479 212 (чотириста сімдесят дев`ять тисяч двісті дванадцять) грн. 29 коп., зокрема: грошове забезпечення 381 312,35 грн.; предмети, матеріали, обладнання та інвентар 20 635,89 грн.; медикаменти та перев`язувальні матеріали 1 080,06 грн.; продукти харчування 59 930,00 грн.; комунальні послуги 16 253,99 грн.

Зведений розрахунок фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 у розмірі 479 212 (чотириста сімдесят дев`ять тисяч двісті дванадцять) грн. 29 коп. складено відповідно до спільного наказу «Про порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 (чинного на час складання зведеного розрахунку) начальником фінансового відділу (головним бухгалтером) та завірений мокрою печаткою на підставі документів первинного бухгалтерського обліку, отже є належним доказом, що підтверджує розмір понесених Позивачем витрат на утримання Відповідача у вищому навчальному закладі.

Відповідач, будучи обізнаним про необхідність відшкодування витрат пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, підписав Витяг з Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах та заяву-зобов`язання, що підтверджує факт ознайомлення останнього з розміром, підставами та порядком відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі.

10.04.2025 ОСОБА_1 особисто отримав претензію від 10.04.2025 № 85/21-687, в якій Інститут вимагав протягом 10 днів з дня отримання цієї претензії сплатити на користь Київського інституту Національної гвардії України заборгованість вартості витрат, пов`язаних з утриманням його у закладі вищої освіти у сумі, що складає 479 212, 29 грн.

Станом на момент вишення спору до суду не надано доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості перед Інститутом.

Невідшкодування ОСОБА_1 суми витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі під час навчання, тягне за собою порушення економічних і оборонних інтересів держави, що проявляється у створенні умов для невиконання видаткової частини Держбюджету та у кінцевому рахунку призведе до зниження боєздатності Міністерства внутрішніх справ України, зокрема, Інституту.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже в даному випадку процесуальним кодексом стягнення судових витрат витрат з відповідача на користь позивача, зокрема судового збору, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Київського інституту Національної гвардії України (03179, м. Київ, вул. Оборони Києва, буд. 7; ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), третя особа Міністерство внутрішніх справ України (01024, м. Київ, вул. А. Богомольця, 10; ), про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київського інституту Національної гвардії України (реквізити для сплати: , р/р UA1189382, МФО 820172, ДКСУ м. Київ) суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням у Київському інституті Національної гвардії України у розмірі 479 212,29 грн (чотириста сімдесят дев`ять тисяч двісті дванадцять грн 29 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк