Справа № 420/22970/25
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
31 липня 2025 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Юхтенко Л.Р., розглянувши заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду, заяву представника відповідача про залишення позову без розгляду та матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_2 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Одеського окружного адміністративного суду 11 липня 2025 року через підсистему Електронний суд (сформовано 11.07.2025) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_2 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить:
- Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ), щодо невключення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток;
- Зобов`язати НОМЕР_2 загін морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок грошової компенсації ОСОБА_1 за невикористані дні оплачуваних відпусток в загальній кількості 43 дні, обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", та провести її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Позовна заява обґрунтована тим, що бездіяльність відповідача щодо обчислення розміру грошового забезпечення, а саме грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток, не в належному розмірі є протиправними.
Ухвалою від 16 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Через канцелярію суду 14 липня 2025 року від представника відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду, на обґрунтування якої представник відповідача посилався на те, що позивачка була звільнена з військової служби 16.09.2024, а отже саме з цієї дати починається відлік строку звернення до суду.
Водночас із заявою про перерахунок грошового забезпечення позивачка через свого представника звернулась лише у березні 2025 року. На думку представника відповідача це не змінює дати, з якої позивачки було відомо про обставини нарахування грошового забезпечення.
Через канцелярію суду 24.07.2025 року від представника позивача надійшла заява на усунення недоліків, до якої на виконання ухвали суду надано заяву про поновлення процесуального строку.
У заяві представник позивача зазначила, що Позивач при звільненні знав, які виплати йому провели, але він не міг знати, які складові грошового забезпечення враховані при розрахунку грошової компенсації за всі невикористані дні відпустки. У зв`язку з цим, з метою з`ясування таких обставин було направлено на адресу відповідача адвокатський запит та 10.04.2025 року отримано відповідь. Тобто, моментом, коли Позивачу стало відомо про порушене право на отримання всіх належних виплат при звільненні є дата отримання відповіді на адвокатський запит 10.04.2025.А тому, в розумінні статті 233 КЗпП України представник вважає, що трьохмісячний строк звернення до суду закінчується 10.07.2025.
Також, представник звернув увагу, що Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з первинним позовом 07.05.2025 року. Проте, ухвалою від 09.07.2025 року позовну заяву було повернуто позивачу.
Саме тому, 11.07.2025 року ОСОБА_1 повторно звернулась із позовною заявою до НОМЕР_2 загону морської охорони Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Розглянувши вказану заяву про поновлення строку звернення до суду, суд доходить такого висновку.
Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».
Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.
Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Постановою від 27.06.2023 року №651 Кабінет Міністрів України скасував з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Отже, з 01.07.2023 року почався відлік 3-місячного строку звернення до суду з позовними заявами (у спорах, пов`язаних з порушенням законодавства про оплату праці).
У позовній заяві представник позивача зазначила, що позивач проходила службу у НОМЕР_2 загоні морської охорони Державної прикордонної служби України.
Відповідно до інформації з витягу із наказу про звільнення, 16.09.2024 року позивача було звільнено з військової служби.
Отже саме у день звільнення із позивачем повинен був бути здійснений повний розрахунок при звільненні, виданий грошовий атестат та позивач повинен був дізнатися про порушення свого права на повний розрахунок при звільненні, з урахуванням ст. 233 КЗпП України в діючій редакції, строк на оскарження такої бездіяльності відповідача щодо неналежного нарахування сум грошового забезпечення сплинув 15.12.2024 року. Проте до суду позивач звертається 11.07.2025 року, тобто з пропуском встановленого судом строку на пів року.
Представник позивача не спростовує того факту, що позивачу був виданий витяг з наказу про звільнення, грошовий атестат, але звертає увагу, що позивач не міг знати, які складові грошового забезпечення враховані при розрахунку грошової компенсації за всі невикористані дні відпустки.
Такі доводи представника позивача відхиляються судом, оскільки позивач не був позбавлений можливості запитати у військовій частині роз`яснення щодо отриманих коштів.
Посилання представника позивача, що лише після отримання відповіді на адвокатський запит позивачу фактично стало відомо про порушення свого права, також відхиляються судом, оскільки такі запити на адресу відповідача щодо нарахованого грошового забезпечення, позивач направляв після спливу встановленого законом строку звернення до суду.
У вказаній заяві про поновлення строку звернення до суду представник позивача не наводить обставин, які перешкоджали позивачу звернутись до суду вчасно, в межах встановлених законодавством строки, враховуючи, що вона булав звільнена 16.09.2024 року, а до суду звернулась більше ніж через пів року, без зазначення конкретних підстав, які заважали позивачу звернутися до суду з позовом протягом 3-х місяців з дати звільнення з військової служби.
Стосовно звернення позивача до суду вдруге, суд враховує вказані доводи, разом з цим, зазначає, що первинний позов було повернуто за аналогічних підстав у зв`язку з пропуском встановленого строку звернення до суду. Нових доводів на підтвердження неможливості вчасно звернутись до суду представником не наведено.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що відсутні підстави для визнання причин поважними наведених у заяві про поновлення строку звернення до суду та слід відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду, та задовольнити заяву представника відповідача в частині повернення позову без розгляду.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Згідно з п. 9ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
За таких обставин, суд доходить висновку, що позовна заява про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, належить поверненню заявнику.
Згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Разом з цим суд звертає увагу, що позивачем мають бути наведені нові обставини, які стали підставою поважності пропуску строку звернення до суду.
З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 124, 126, 160,169,256,293,295, 297 КАС України, суддя
У задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду, - відмовити.
Заяву представника відповідача про залишення позову без розгляду, - задовольнити.
Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до НОМЕР_2 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.
Ухвалу про повернення позовної заяви невідкладно надіслати сторонам.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст.ст.293,295,297 КАС України, з урахуванням пп. 15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 256 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко