Справа № 640/16289/19
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 р. Справа № 640/16289/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Електроінвест-2010" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

У С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Електроінвест-2010" звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 06.05.2019 №2, №2, №2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у м. Києві від 06.05.2019 № 2, №2 та № 2. Позивач посилається на неправомірність висновків контролюючого органу щодо нереальності господарських операцій, що здійснювалися позивачем у перевіряємий період з ТОВ "КОНКОРДВЕСТ", ТОВ "ЕВІАЛ ГРУП" та ТОВ "ЛІЛІОН ВЕСТ". Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.09.2019 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.04.2021 замінено відповідача Головне управління ДФС у м. Києві (ідентифікаційний код 39439980), на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 44116011).

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, Київським окружним адміністративним судом направлено адміністративну справу №640/16289/19 за позовом Приватного підприємства "Електроінвест-2010" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - до Харківського окружного адміністративного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2025 дана справа передана на розгляд судді.

Ухвалою суду від 17.03.2025 прийнято адміністративну справу до розгляду. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного провадження. Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання копії ухвали про прийняття справи до розгляду подати до суду відзив на адміністративний позов разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати до суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про прийняття справи до розгляду доставлена позивачу та відповідачу до їх електронних кабінетів у системі "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку електронних листів.

У матеріалах справи міститься відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач виклав свої заперечення проти позову, зазначивши про правомірність оскаржуваних у даній справі податкових повідомлень-рішень. За доводами відповідача, позивачем не підтверджено реальність проведення господарських операцій з ТОВ "КОНКОРДВЕСТ", ТОВ "ЕВІАЛ ГРУП" та ТОВ "ЛІЛІОН ВЕСТ", у зв`язку з чим контролюючим органом під час проведення перевірки було встановлено ознаки відсутності факту реального здійснення господарської діяльності та наявності фактів дефектності документів. Просить відмовити в задоволенні позову.

Матеріали справи містять також відповідь на відзив та додаткові пояснення, надані позивачем до матеріалів справи, згідно яких позивач підтримав свою позицію, викладену в позовній заяві.

Ухвалою суду від 18.07.2025 витребувано в Головного управління ДПС у м. Києві: відомості щодо ухваленого рішення за результатом розгляду кримінального провадження №0000036, у рамках якого було допитано засновника ТОВ "КОНКОРДВЕСТ" ОСОБА_1 ; відомості щодо ухваленого рішення за результатом розгляду кримінального провадження № 0063869, у рамках якого було допитано засновника та директора ТОВ "ЕВІАЛ ГРУП" ОСОБА_2 ; відомості щодо порушення кримінального провадження та розгляду справи в суді внаслідок надання засновником ТОВ "ЛІЛІОН ВЕСТ" ОСОБА_3 пояснень щодо фінансово-господарської діяльності (в разі порушення відповідного кримінального провадження надати ухвалене рішення за результатом його розгляду). Зобов`язано Головне управління ДПС у м. Києві надати до суду витребувані судом документи протягом семи календарних днів з дня отримання копії даної ухвали.

Відповідач 22.07.2025 подав до суду інформацію щодо стану кримінальних проваджень щодо ТОВ «КОНКОРДВЕСТ», ТОВ «ЕВІАЛ ГРУП» та ТОВ «ЛІЛІОН ВЕСТ».

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та вказані заяви, суд встановив наступне.

Приватне підприємство "Електроінвест-2010" зареєстроване як юридична особа за кодом , що вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. (а.с. 4-5, т. 2)

Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "Електроінвест-2010" по взаємовідносинах з ТОВ "КОНКОРДВЕСТ" за листопад 2016 року, з ТОВ "ЛІЛІОН ВЕСТ" за лютий 2017 року та з ТОВ "ЕВІАЛ ГРУП" за квітень 2017 року, показників декларацій з податку на додану вартість та за 2016, 2017 роки - показників фінансової звітності з їх відображенням у деклараціях з податку на прибуток підприємства, за результатами проведення якої складено акт від 29.03.2019 № 231/26-15-14-02-01-14/37378900 та встановлено наступні порушення вимог Податкового кодексу України:

1. пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 2755-VI (зі змінами та доповненнями), ст. 1,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996 (зі змінами та доповненнями); п. 2.1, 2.15,2.16 Положення про документальне забезпечення записав у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24,05.1995 № 88 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, п. 5 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 48 821 грн, у тому числі за 2016 рік у сумі 22 237 грн, за 2017 рік у сумі 26 584 грн;

2. п. 198.1, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 11 022 грн., в тому числі по періодах: - лютий 2017 року в сумі 11022 грн; завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту на суму 43 044 грн, в. т.ч. за: листопад 2016 року в сумі 24 708 грн; квітень 2017 року в сумі 18 336 грн.

На підставі висновків акту перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 06.05.2019 № 2, яким збільшено ПП "Електроінвест-2010" суму грошового зобов`язання за платежем "Податок на прибуток" на 61 026,00 грн (а.с. 12, т. 1);

- від 06.05.2019 № 2, яким збільшено ПП "Електроінвест-2010" суму грошового зобов`язання за платежем "Податок на додану вартість" на 13 778,00 грн (а.с. 13, т. 1);

- від 06.05.2019 № 2, яким ПП "Електроінвест-2010" зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 43 044,00 грн та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штраф) у розмірі 0,00 грн (а.с. 14, т. 1).

Не погоджуючись із прийнятими податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI.

Судом встановлено, що підставою для встановлення вказаних висновків та прийняття спірних податкових повідомлень-рішень слугував викладений в акті перевірки висновок відповідача про непідтвердження реальності здійснення господарських операцій, укладених позивачем із контрагентами ТОВ "КОНКОРДВЕСТ", ТОВ "ЛІЛІОН ВЕСТ" та ТОВ "ЕВІАЛ ГРУП".

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ "КОНКОРДВЕСТ", суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ПП "Електроінвест-2010" (Покупець) укладено договір поставки з контрагентом-постачальником ТОВ «КОНКОРДВЕСТ» (Постачальник), в особі директора Хирси Миколи Миколайовича, від 09.11.2016 №0911/2016, згідно якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві товар, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити товар.

Згідно умов договору поставка товару здійснюється окремими партіями, протягом строку дії цього договору на підставі замовлення Покупця. Датою поставки вважається дата, зазначена в видатковій накладній, підписаній представниками Постачальника та Покупця. (пункти 2.1., 2.2. Договору).

Згідно пункту 3 Договору ціна за одиницю Товару вказується в рахунках на оплату та видаткових накладних. Загальна вартість кожної партії Товару фіксується в рахунку на оплату, а також в видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору. Загальна вартість цього Договору визначається як сума вартостей всіх партій Товару, зазначених в видаткових накладних. Оплата за Товар Покупцем проводиться в національній валюті України гривні в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем з ТОВ «КОНКОРДВЕСТ» долучені до матеріалами справи наступні копії документів: договору поставки № 0911/2016 від 09.11.2016; видаткової накладної № 91 від 09.11.2016 щодо поставки товару на суму 66 469,51 грн; акту прийому-передачу матеріальних цінностей від 09.11.2016 на суму 66469,51 грн; платіжного доручення № 329 від 24.11.2016 на суму 66 469,51 грн; квитанції про реєстрацію податкової накладної на суму 66 469,51 грн; видаткової накладеної № 92 від 15.11.2016 щодо поставки товару на суму 81 779,30 грн; акту прийому-передачу матеріальних цінностей від 15.11.2016 на суму 81 779,30 грн; платіжного доручення № 337 від 20.12.2016 на суму 81 779,30 грн; квитанції про реєстрацію податкової накладної на суму 81 779,30 грн. (а.с. 35-44, т. 1)

Під час проведення перевірки контролюючим органом встановлено, що за перевіряємий період засновниками ТОВ «КОНКОРДВЕСТ» (код 40823211) був ОСОБА_1 . Співробітниками оперативного управління ГУ ДФС у Волинській області в рамках оперативного супроводу досудового розслідування кримінального провадження №0000036, зареєстрованого СУ ФР ГУ ДФС у Волинській області за ознакам кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 358 КК України, встановлено фактичні дані, що свідчать про наявність ознак фіктивності ТОВ «Конкордвест» (), яке перебуває на податковому обліку в ДПІ у Дніпровському ДФС у м. Києві. 24.01.2017 в рамках кримінального провадження було допитано в якості свідка ОСОБА_1 , який був керівником, головним бухгалтером та засновником даного підприємства в одній особі. Допитаний ОСОБА_1 повідомив, що зареєстрував згадане підприємство на своє ім`я за грошову винагороду в розмірі 2 000 грн. та фактично не має жодного відношення до фінансово-господарської діяльності ТОВ «Конкордвест» та не знає, де знаходиться печатка даного підприємства.

Також, за результатом виїзду за адресою реєстрації платника: м. Київ, пр. Миру 9А, встановлено, що підприємство за адресою реєстрації не знаходиться та не знаходилось. Відомості фіктивності даного СГД ОУ ГУ ДФС у Волинській області внесено в АІС «Суб`єкт фіктивного підприємництва».

Окрім того, встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 у справі № 826/3358/17 адміністративний позов Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві задоволено. Визнано недійсним запис про проведення державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкордвест» (). Скасовано державну реєстрацію установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкордвест» (). Визнано недійсними установчі документи Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкордвест» () з моменту реєстрації. Припинено юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкордвест» ().

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ "ЛІЛІОН ВЕСТ", суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ПП "Електроінвест-2010" (Покупець) укладено договір поставки з контрагентом-постачальником ТОВ «ЛІЛІОН ВЕСТ» (Постачальник), в особі директора Нікольчука Олександра Івановича, від 07.02.2017 № 0702/2017, згідно якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві товар, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити товар.

Згідно умов договору поставка товару здійснюється окремими партіями, протягом строку дії цього договору на підставі замовлення Покупця. Датою поставки вважається дата, зазначена в видатковій накладній, підписаній представниками Постачальника та Покупця. (пункти 2.1., 2.2. Договору).

Згідно пункту 3 Договору ціна за одиницю Товару вказується в рахунках на оплату та видаткових накладних. Загальна вартість кожної партії Товару фіксується в рахунку на оплату, а також в видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору. Загальна вартість цього Договору визначається як сума вартостей всіх партій Товару, зазначених в видаткових накладних. Оплата за Товар Покупцем проводиться в національній валюті України гривні в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем з ТОВ «ЛІЛІОН ВЕСТ» долучені до матеріалами справи наступні копії документів: договору поставки № 0702/2017 від 07.02.2017; видаткової накладної № 18 від 07.02.2017 щодо поставки товару на суму 67 210,32 грн; акту прийому-передачу матеріальних цінностей від 07.02.2017 на суму 67210,32 грн; платіжного доручення № 1503 від 17.02.2017 на суму 67 210,32 грн; квитанції про реєстрацію податкової накладної на суму 67 210,32 грн. (а.с. 45-50, т. 1)

Перевіркою встановлено, що за перевіряємий період засновником ТОВ "ЛІЛІОН ВЕСТ" був ОСОБА_3 .

Оперативним управлінням BOCA ПДВ Броварської ОДГП отримано пояснення від ОСОБА_3 , згідно яких ОСОБА_3 повідомив, що про те, що він являється засновником, директором та головним бухгалтером ТОВ «Ліліон Вест» () дізнався від працівників податкової міліції, яким це саме чином сталося йому не відомо. Зазначив, що не реєстрував підприємство ТОВ «Ліліон Вест» та не надавав нікому на це повноважень, ніколи не звертався до податкових інспекцій з метою укладання договорів, не формував статутного фонду підприємства, не заключав договорів щодо фінансово господарської діяльності, не вносив майно чи грошові кошти до статутного фонду ТОВ «ЛІЛІОН ВЕСТ», тим більше не мав наміру на ведення фінансово господарської діяльності ТОВ «ЛІЛІОН ВЕСТ». Договорів про отримання електронного ключа не укладав та не підписував. Зазначив, що не знає, де зберігаються реєстраційні звітні документи господарської діяльності підприємства. Копія відповідних пояснень міститься в матеріалах справи.

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ "ЕВІАЛ ГРУП", суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ПП "Електроінвест-2010" (Покупець) укладено договір поставки з контрагентом-постачальником ТОВ «ЕВІАЛ ГРУП» (Постачальник), в особі директора Дорофія Юрія Валентиновича, від 24.04.2017 № 0424/2017, згідно якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві товар, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити товар.

Згідно умов договору поставка товару здійснюється окремими партіями, протягом строку дії цього договору на підставі замовлення Покупця. Датою поставки вважається дата, зазначена в видатковій накладній, підписаній представниками Постачальника та Покупця. (пункти 2.1., 2.2. Договору).

Згідно пункту 3 Договору ціна за одиницю Товару вказується в рахунках на оплату та видаткових накладних. Загальна вартість кожної партії Товару фіксується в рахунку на оплату, а також в видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору. Загальна вартість цього Договору визначається як сума вартостей всіх партій Товару, зазначених в видаткових накладних. Оплата за Товар Покупцем проводиться в національній валюті України гривні в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем з ТОВ «ЕВІАЛ ГРУП» долучені до матеріалами справи наступні копії документів: договору поставки №0424/2017 від 24.04.2017; видаткової накладної № 17 від 24.04.2017 щодо поставки товару на суму 110 016,00 грн; акту прийому-передачу матеріальних цінностей від 24.04.2017 на суму 110016,00 грн; договору про відступлення права вимоги від 19.06.2017, укладеного між ТОВ "ЕВІАЛ ГРУП" (Первісний кредитор), ТОВ "АДНЕТ ТРЕЙД" (Новий кредитор) та ПП "ЕЛЕКТРОІНВЕСТ-2010" (Боржник), згідно якого первісний кредитор передав належне йому право вимоги згідно Договором поставки 0424/2017 від 24.04.2017 з Боржиком, а Новий кредитор прийняв право вимоги, що належне Первісному кредитору; платіжного доручення № 412 від 19.06.2017 на суму 110 016,00 грн; квитанції про реєстрацію податкової накладної на суму 110 016,00 грн. (а.с. 51-59, т. 1)

Перевіркою встановлено, що за перевіряємий період засновник ТОВ "ЕВІАЛ ГРУП" був ОСОБА_2 .

Встановлено, що слідчим відділом Святошинського УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0007254 від 17.08.2017, розпочате за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. У ході допиту свідка ОСОБА_2 , який був директором ТОВ "ЕВІАЛ ГРУП", останній заперечив свою участь у фінансово-господарській діяльності ТОВ "ЕВІАЛ ГРУП".

Зважаючи на викладені обставини та досліджуючи питання реальності господарських операцій позивача з зазначеними вище контрагентами, суд зазначає наступне.

По суті позовних вимог суд зазначає, що відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України - для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Суд зазначає, що статтею 1 розділу 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення), в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно з ст. 14.1.181 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до ст. 14.1.156 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з ст. 198.3. Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 198.2 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Суд зауважує, що аналізуючи вищевказані приписи норм податкового законодавства, обов`язковою умовою виникнення у платника права на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт/послуг), наявність первинних документів, оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства та зв`язок витрат платника податків на придбання послуг з його господарською діяльністю, що полягає намірі платника податку отримати користь від придбаних послуг.

При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Необґрунтована податкова вигода характеризується відсутністю фактичного виконання господарських операцій, здійсненням операцій без ділової мети та обліком операцій безвідносно до їх реального економічного змісту, узгодженістю дій покупця та постачальника для штучного зменшення оподатковуваного доходу.

Якщо певна господарська операція не відбулася чи відбулася не за тим її змістом, який відображений в укладених платником податку договорах, то це є підставою для застосування відповідних наслідків у податковому обліку.

Недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Отримання економічної вигоди виключно за рахунок збільшення витрат не можна розглядати як самостійну ділову мету.

Суд зазначає, що з досліджених в процесі розгляду справи судом первинних документів неможливо встановити факт проведення позивачем господарських операцій за вищевказаними договорами з ТОВ "КОНКОРДВЕСТ", ТОВ "ЛІЛІОН ВЕСТ" та ТОВ "ЕВІАЛ ГРУП", та отримання позитивного економічного ефекту від укладення таких договорів. Позивачем належних доказів на підтвердження таких обставин до суду не надано.

Також, матеріали справи взагалі не містять документів щодо руху, навантаження та розвантаження товару при отриманні товару від постачальника, відповідних товаро-транспортних накладних, інших документів, які свідчать про фактичне переміщення товару.

До суду не подано жодних документів щодо використання зазначеного товару в господарській діяльності. Надані до суду договори на придбання товару, що складені від різних постачальників, мають ідентичний зміст. (а.с. 35-36, 45-46, 51-52, т. 1)

Щодо взаємовідносин з ТОВ "ЕВІАЛ ГРУП" вбачається, що розрахунок з зазначеним контрагентом взагалі не здійснювався. Кошти згідно договору про відступлення права вимоги спрямовані до ТОВ "АДНЕТ ТРЕЙД". (а.с. 55-57, т. 1)

Згідно п. 2.1. зазначеного Договору відступлення права вимоги є безоплатним.

При цьому, матеріали справи не містять жодних пояснень та доказів наявності економічної мети щодо безоплатного відступлення права вимоги, несплати позивачем коштів на рахунок ТОВ "ЕВІАЛ ГРУП" та перерахування позивачем коштів на рахунок ТОВ "АДНЕТ ТРЕЙД" у день укладення договору про відступлення права вимоги.

Щодо взаємовідносин ТОВ "ЛІЛІОН ВЕСТ", вбачається, що договір та видаткова накладна складені в місті Херсон, а позивач знаходиться в місті Києві. При цьому, позовна заява та матеріали справи не містять жодних доказів щодо фактичних обставин отримання позивачем товару від ТОВ "ЛІЛІОН ВЕСТ" у місті Херсон.

Окрім того, контролюючим органом під час проведення перевірки було встановлено, що контрагенти позивача ТОВ "КОНКОРДВЕСТ", ТОВ "ЛІЛІОН ВЕСТ" та ТОВ "ЕВІАЛ ГРУП" здійснювали діяльність, спрямовану на здійснення операцій, пов`язаних із наданням податкової вигоди третім особам та контролюючим органом було встановлено наступні ознаки нереальності здійснення операцій зазначеними контрагентами: відсутній рух активів, зобов`язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарської операції; відсутні фізичні, технічні та технологічні можливості до вчинення задекларованих господарських операцій, а саме: наявність в штаті тільки керівних посад; відсутні основні фонди (за умови, що вони необхідні для здійснення операцій); платник не знаходиться за місцезнаходженням (фактичне місце ведення діяльності ч розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичне особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку) при відсутності укладених договорів оренди інших приміщень.

Зазначені обставини також підтверджуються рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 у справі № 826/3358/17, яким скасовано державну реєстрацію установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкордвест» (), визнано недійсними установчі документи Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкордвест» з моменту реєстрації та припинено юридичну особу Товариства з обмеженою відповідальністю «Конкордвест», а також поясненнями діючих на час проведення спірних господарських операцій директорів таких підприємств, які заперечували здійснення будь-яких фінансово-господарських операцій.

Жодних пояснень з цього приводу та доказів на спростування вказаних обставин позивачем до суду не подано.

Відповідно до сталої судової практики (зокрема постанови Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 2а-19379/11/2670, від 19.11.2019 у справі № 826/487/16) про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; відсутність первинних документів обліку.

Таким чином, суд зазначає, що досліджені в процесі розгляду справи первинні документи, складені за результатом вказаних господарських операцій, не підтверджують реальність здійснення ПП "ЕЛЕКТРОІНВЕСТ-2010" з ТОВ "КОНКОРДВЕСТ", ТОВ "ЛІЛІОН ВЕСТ" та ТОВ "ЕВІАЛ ГРУП" спірних господарських операцій, а також не підтверджують їх належність до господарської діяльності позивача та доцільність укладання вказаних договорів.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.09.2019 по справі №520/11437/18.

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, суд зазначає, що позивач, як ініціатор позову, не надав до суду додаткових документів та відповідних пояснень щодо реальності господарських операцій.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач довів наявність обґрунтованих підстав винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, відтак такі є законними та не підлягають скасуванню.

Натомість, доводи позивача щодо помилковості обставин, викладених відповідачем в акті перевірки, з приводу яких відповідачем було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, спростовуються матеріалами справи. Позивачем жодних доказів, що спростовують вищезазначені висновки акту перевірки до суду не подано.

Таким чином доводи позивача, викладені в позовній заяві щодо неправомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, на підставі наявних доказів.

За викладених обставин, судом встановлено правомірність податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у м. Києві від 06.05.2019 №2, №2, №2 відносно ПП "Електроінвест-2010".

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1,2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши обставини справи та подані сторонами документи, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог без задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Електроінвест-2010" (просп. Повітрофлотський, буд. 72, м. Київ, 03151, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, 04116, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН