Справа № 520/12648/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 р. № 520/12648/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , що полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення в розмірі, який розрахований виходячи з норм грошової компенсації для інших населених пунктів за 2019 рік - 1 700,00 грн щомісяця за період з 01.01.2019 по 31.12.2019;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення в розмірі, який розрахований виходячи з норм грошової компенсації для обласних центрів за 2019 рік у розмірі 2 550,00 грн щомісяця за період з 01.01.2019 по 31.12.2019, з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , що полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення в розмірі, який розрахований виходячи з норм грошової компенсації для інших населених пунктів за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки - 1 900,00 грн щомісяця за період з 01.01.2020 по 31.12.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення в розмірі, який розрахований виходячи з норм грошової компенсації для обласних центрів за 2020, 2021, 2022 та 2023 роки в розмірі 2 850,00 грн щомісяця за період з 01.01.2020 по 31.12.2023, з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення в розмірі, який розрахований виходячи з норм грошової компенсації для інших населених пунктів за 2024 та 2025 роки - 2 280,00 грн щомісяця за період з 01.01.2024 по 21.02.2025;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення в розмірі, який розрахований виходячи з норм грошової компенсації для обласних центрів за 2024 та 2025 роки у розмірі 3420,00 грн щомісяця, за період з 01.01.2024 по 21.02.2025, з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 08.04.2019 по 21.02.2025. У період проходження військової служби позивач не був забезпечений службовим житлом та відповідач не орендував для позивача житло в місті Харкові, у зв`язку з чим позивачу виплачувалася грошова компенсація за піднайом (найом) житлового приміщення. До 30 листопада 2019 року позивачу виплачувалася грошова компенсація за піднайом (найом) житла приміщення в розмірі розрахованого як для обласного центру, а з 01 грудня 2019 року по 21 лютого 2025 року - як для інших населених пунктів. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення за період з 01.12.2019 по 21.02.2025 в розмірі, який розрахований з норм грошової компенсації для інших населених пунктів, оскільки вважає, що відповідна компенсація має розраховуватися йому з норм грошової компенсації для обласних центрів. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 03.06.2025 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного провадження відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України. Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на адміністративний позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття провадження надіслана відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Позивачу копія ухвали надіслана засобами поштового зв`язку за адресою, зазначеною в позовній заяві, та копія такої ухвали отримана позивачем 16.06.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого виклав свої заперечення проти позову, зазначивши, що згідно витягу з наказу від 08.04.2019 № 78 позивач проходив службу на посаді заступника командира батареї офіцера наведення радіотехнічної батареї 6 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_1 . За доводами відповідача, 6 зенітний ракетний дивізіон військової частини НОМЕР_1 дислокується за межами міста Харкова, обласного міста: в Харківській області, у зв`язку з чим у спірний період позивачу нараховувалась та виплачувалась грошова компенсація за піднайом житла в розрахунку як для інших населених пунктів: 1900 грн на місяць. З метою своєчасного реагування та недопущення переплат, житлова комісія військової частини НОМЕР_1 прийняла рішення (протокол від 07.02.2020 № 2 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 07.02.2020 № 74) щодо зменшення розміру компенсації за піднайом житла. Відповідач вважає свої дії правомірними.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач перебував на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 з 08.04.2019 по 21.02.2025, що підтверджується відповідними наказами про зарахування позивача до списків особового складу військової частини та виключення позивача зі списків особового складу військової частини.

У позовній заяві позивач зазначив, що під час проходження служби у Військовій частині НОМЕР_1 він не мав власного житла в місті Харкові, перебував на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання при військовій частині НОМЕР_1 та орендував житло в АДРЕСА_1 .

Оскільки військова частина не орендувала для позивача житло в АДРЕСА_1 , то позивачу під час проходження служби у Військовій частині НОМЕР_1 виплачувалася грошова компенсація за піднайом (найом) житлового приміщення відповідно до ст. 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

За доводами позивача, до 30 листопада 2019 року йому виплачувалася грошова компенсація за піднайом (найом) житла приміщення в розмірі розрахованого як для обласного центру, а з 01 грудня 2019 року по 21 лютого 2025 року - як для інших населених пунктів.

З наявної в матеріалах справи довідки щодо виплат позивачу грошової компенсації за піднайом житла вбачається, що в листопаді та грудні 2019 року позивачу було виплачено грошову компенсацію за піднайом (найом) житлових приміщень у загальному розмірі 4 250,00 грн. Враховуючи доводи позивача про нарахування йому до грудня 2019 року компенсації за піднайом (найом) житла приміщення в розмірі як для обласного центру, а з грудня 2019 року - в розмірі як для інших населених пунктів, суд доходить висновку, що в листопаді 2019 року позивачу було виплачено компенсацію в розмірі 2 550,00 грн (компенсація для обласного центру) та в грудні 2019 року - 1 700,00 грн (компенсація для інших населених пунктів).

Так, у період з грудня 2019 року по березень 2025 року компенсація за піднайом (найом) житла приміщення виплачувалася позивачу в розмірі, розрахованому для інших населених пунктів, а саме в розмірі 1 700,00 грн, 1 900,00 грн та 2 280,00 грн, у залежності від року виплати.

Підставою виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень у розмірі, розрахованому як для інших населених пунктів з грудня 2019 року, стало те, що 6 зенітний ракетний дивізіон військової частини НОМЕР_1 , в якому проходить військову службу позивач, дислокується за межами міста Харкова, обласного міста: в Харківській області.

Позивач звертався до командира Військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату йому грошової компенсації за піднайом житлового приміщення, направивши таку заяву засобами поштового зв`язку. (а.с. 15-17)

Військова частина НОМЕР_1 листом від 09.04.2025 № 611 повідомила позивача, що всі виплати, передбачені законодавством, за період проходження позивачем військової служби здійснювалися своєчасно. (а.с. 18)

Позивач не погоджується з розміром нарахованої йому грошової компенсації за піднайом житлового приміщення, тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни врегульовані Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 № 2011-XII" (далі за текстом - Закон № 2011)

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 12 Закону № 2011-XII передбачено, що військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Згідно з абз. 3, 4 ч. 1 ст. 12 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови в таких казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. У разі відсутності можливості розміщення зазначених військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини та сімейних гуртожитках військова частина зобов`язана орендувати для військовослужбовців та членів їх сімей жиле приміщення або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Для військовослужбовців офіцерського складу у разі відсутності службового жилого приміщення військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 450 від 26.06.2013 затверджений Порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям, зокрема Збройних Сил, за піднайом (найом) ними жилих приміщень, яким визначено розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) жилих приміщень таким категоріям військовослужбовців Збройних Сил,як, зокрема, особам офіцерського складу, у разі коли вони не забезпечені жилими приміщеннями за місцем проходження військової служби, не отримали за рахунок держави грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення та перебувають на квартирному обліку, а також якщо військова частина, її територіальний орган, (далі - військова частина) не орендує для них та членів їх сімей житло. (далі Порядок № 450)

У разі відсутності жилих приміщень для проживання військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, та членів їх сімей або за бажанням військовослужбовця виплачувати йому грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення.

Відповідно до п. 2 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006, у разі відсутності можливості розміщення військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, гуртожитках (сімейних гуртожитках) для військовослужбовців офіцерського складу, в тому числі для тих, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, та членів їх сімей військова частина орендує житло або за бажанням військовослужбовця виплачує йому грошову компенсацію за піднайом (найом) житлового приміщення відповідно до Порядку № 450.

Відповідно до п.1 Порядок № 450 визначаються розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень, зокрема військовослужбовцям Збройних Сил, у тому числі особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу).

Згідно з п. 2 Порядку № 450 особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку , грошова компенсація виплачується щомісяця (у поточному місяці за попередній) у розмірі, який не перевищує: - у мм. Сімферополі, Севастополі та обласних центрах - півтора розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року; - в інших населених пунктах - одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року. При цьому військовослужбовцям за наявності в них трьох і більше членів сім`ї зазначені розміри грошової компенсації збільшуються в 1,5 рази.

Відповідно до п. 4 Порядку № 450 грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця, зокрема особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), - за місцем проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при визначенні розміру грошової компенсації військовослужбовця за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначальним є саме місце проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини.

Крім того, відповідно до п. 3 Порядку № 450 виплата грошової компенсації військовослужбовцям здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень, передбачених, зокрема Міноборони на відповідний рік.

Згідно з п. 6 розд. V наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380, конкретний розмір компенсації за піднайом щороку визначається з огляду на наявний фінансовий ресурс, передбачений в кошторисі Міноборони для цієї виплати на відповідний бюджетний період.

Згідно наказу Міністерства оборони України № 30 від 25.01.2019 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2019 рік", з 1 січня 2019 року розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям за піднайом (найом) ними жилих приміщень встановлюється: у місті Київ - 3400 грн на місяць; в обласних центрах - 2550 грн на місяць; в інших населених пунктах - 1700 грн на місяць.

Згідно наказу Міністерства оборони України № 45 від 18.02.2020 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2020 рік", з 1 січня 2020 року розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям за піднайом (найом) ними жилих приміщень встановлюється: у місті Київ - 3800 грн на місяць; в обласних центрах - 2850 грн на місяць; в інших населених пунктах - 1900 грн на місяць.

Згідно наказу Міністерства оборони України № 59 від 12.03.2021 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2021 рік, з 1 січня 2021 року розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям за піднайом (найом) ними жилих приміщень встановлюється: у місті Київ - 3800 грн на місяць; в обласних центрах - 2850 грн на місяць; в інших населених пунктах - 1900 грн на місяць.

Згідно наказу Міністерства оборони України № 30 від 31.01.2022 "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2022 рік", з 1 січня 2022 року розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям за піднайом (найом) ними жилих приміщень встановлюється: у місті Київ - 3800 грн на місяць; в обласних центрах - 2850 грн на місяць; в інших населених пунктах - 1900 грн на місяць.

Відповідно до розпорядження Міністра оборони України № 2418/з від 30.01.2023, з 1 січня 2023 року розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям за піднайом (найом) ними жилих приміщень встановлюється: у місті Київ - 3800 грн на місяць; в обласних центрах - 2850 грн на місяць; в інших населених пунктах - 1900 грн на місяць.

Відповідно до розпорядження Міністра оборони України № 2306/з від 23.01.2024, з 1 січня 2024 року розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям за піднайом(найом) ними жилих приміщень встановлюється: у місті Київ - 4560 грн на місяць; в обласних центрах - 3420 грн на місяць; в інших населених пунктах - 2280 грн на місяць.

Відповідно до розпорядження Міністра оборони України № 2640/з вія 23.01.2025. з 1 січня 2025 року розмір виплати грошової компенсації військовослужбовцям за піднайом (найом) ними жилих приміщень встановлюється: у місті Київ - 4560 грн на місяць; в обласних центрах - 3420 грн на місяць; в інших населених пунктах - 2280 грн на місяць.

Як вже було встановлено судом з наявної в матеріалах справи довідки щодо виплат грошової компенсації за піднайом житла, в період з грудня 2019 року по березень 2025 року компенсація за піднайом (найом) житла приміщення виплачувалася позивачу в розмірі 1 700,00 грн, 1 900,00 грн та 2280,00 грн, у залежності від року виплати, тобто в розмірі, розрахованому для інших населених пунктів.

Відповідач не заперечував вказані обставини та зазначив, що підставою для зменшення позивачу розміру компенсації та її розрахунку, виходячи з величини, встановленої для інших населених пунктів, є те, що 6 зенітний ракетний дивізіон військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач проходить військову службу, дислокується за межами міста Харкова, обласного міста: в Харківській області.

При цьому, суд зазначає, що доказів того, що позивач постійно дислокувався в спірний період та ніс службу не в місті Харкові, а в Харківській області, матеріали справи не містять.

Відповідно до наявного в матеріалах справи наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2019 вбачається, що позивач був зарахований з 08.04.2019 на посаду заступника командира батареї - офіцера наведення радіотехнічної батареї 6 зенітного ракетного дивізіону Військової частини НОМЕР_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з наявного в матеріалах справи листа Військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2025 № 611 та з довідки Військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2025, адресою Військової частини в зазначених документах вказано: АДРЕСА_1 . (а.с. 18-20)

Зазначена адреса Військової частини НОМЕР_1 вказана також у поданому відповідачем, Військовою частиною НОМЕР_1 , відзиві на позовну заяву.

Також, накази про зарахування позивача до особового складу Військової частини НОМЕР_1 та виключення позивача з особового складу Військової частини НОМЕР_1 містять назву населеного пункту видання таких наказів - АДРЕСА_1 .

Відомостей щодо розташування Військової частини НОМЕР_1 поза межами міста Харків чи дислокування 6 зенітного ракетного дивізіону Військової частини НОМЕР_1 поза межами міста Харків матеріали справи не містять.

Таким чином, розмір компенсації за піднайом (найом) позивачем жилого приміщення мав бути розрахований, виходячи із розміру, встановленого для обласних центрів, що мав становити 2 250,00 грн - у 2019 році, 2 850,00 грн - у 2020-2023 роках, 3 420,00 грн - у 2024-2025 роках.

Однак, як вже було зазначено судом, відповідач, здійснюючи нарахування та виплату позивачу компенсації на піднайом (найм) житлового приміщення за період з грудня 2019 року по березень 2025 року, розрахував таку компенсацію виходячи з розміру, встановленого для інших населених пунктів, а не для обласних центрів, що є неправомірним.

За викладених обставин суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про необхідність перерахунку та виплати позивачу грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення в розмірі, який розрахований, виходячи з норм грошової компенсації для обласних центрів за період з грудня 2019 року по березень 2025 року включно.

При цьому, під час розгляду справи судом не встановлено підстав для перерахунку спірної компенсації за період з 01.01.2019 по 30.11.2019, оскільки, як встановлено судом з матеріалів справи, до грудня 2019 року спірна компенсація виплачувалася позивачу саме з розміру, встановленого для обласних центрів.

Тим більше, позивача було зараховано до особового складу Військової частини НОМЕР_1 лише з 08.04.2019, тому в період з 01.01.2019 по 07.04.2019 відповідна компенсація не могла виплачуватися позивачу.

Окрім того, матеріали справи не містять відомостей щодо нарахування позивачу спірної компенсації в період з квітня по серпень 2019 року та звернення позивача з відповідним рапортом до відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що для належного та ефективного захисту порушених прав позивача необхідно частково задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 , що полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення в розмірі, який розрахований виходячи з норм грошової компенсації для інших населених пунктів за період з 01.12.2019 по 21.02.2025 включно та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення за період з 01.12.2019 по 21.02.2025 включно, виходячи з норм грошової компенсації для обласних центрів, що становлять 2 250,00 грн - у 2019 році, 2 850,00 грн - у 2020-2023 роках, 3 420,00 грн - у 2024-2025 роках, з урахуванням раніше виплачених сум.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу в судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Так, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , що полягають у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення в розмірі, який розрахований виходячи з норм грошової компенсації для інших населених пунктів за період з 01.12.2019 по 21.02.2025 включно.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації за піднайом (найом) житлового приміщення за період з 01.12.2019 по 21.02.2025 включно, виходячи з норм грошової компенсації для обласних центрів, що становлять 2 250,00 грн - у 2019 році, 2 850,00 грн - у 2020-2023 роках, 3 420,00 грн - у 2024-2025 роках, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН