Справа № 400/1662/25
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 р. № 400/1662/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомМиколаївської окружної прокуратури, бульв. Бузький, 15,м. Миколаїв,54006,
в інтересах держави в особіДержавного агентства лісових ресурсів України, вул. Руставелі Шота, 9А, м. Київ, 01001 Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, просп. Центральний, 16, м. Миколаїв, 54029
до відповідачаКостянтинівської сільської ради, вул. Незалежності, 29А,с. Костянтинівка (Новоодеський), Миколаївський р-н, Миколаївська обл., 56663,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України (далі - позивач) до Костянтинівської сільської ради (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльність Костянтинівської сільської ради щодо невинесення на розгляд сесії ради подання Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 10.11.2023 № 897 з прийняттям рішення про віднесення земель до самозалісених у порядку, визначеному ч. ч. 2, 3, 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України;

- зобов`язання Костянтинівської сільської ради розглянути на сесії ради подання Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 10.11.2023 № 897 та прийняти за результатами розгляду рішення про віднесення земельних ділянок до самозалісених у порядку, визначеному ч. ч. 2, 3, 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до Костянтинівської сільської ради з поданням щодо прийняття рішення про віднесення земельних ділянок загальною площею 748 га до самозалісений земель. Однак після отримання запиту Миколаївської окружної прокуратури, Костянтинівська сільська рада бездіяла щодо прийняття на сесії рішення про віднесення земель до самозалісених за результатами розгляду подання Південного МУЛМГ від 10.11.2023 №897, що і стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою від 25.02.2025 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі №400/1662/25 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до положень ч. 4. ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Південне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства 10.11.2023 звернулося до Костянтинівської сільської ради з поданням № 897 щодо прийняття рішення про віднесення земельних ділянок загальною площею 748 га до самозалісених земель. В додаток до вказаного подання на адресу Костянтинівської сільської ради Південним МУЛМГ скеровано файл у форматі geojson із самозалісеними земельними ділянками. На підтвердження факту наявності самозалісених ділянок використовувалися копії матеріалів Геоінформаційної системи лісових ресурсів України.

Відповідно до інформації Південного МУЛМГ від 18.11.2024 за результатами розгляду подання від 10.11.2023 № 897 Костянтинівська сільська рада поінформувала управління про неможливість прийняття рішення по віднесенню вказаних у поданні земельних ділянок до самозалісених.

22.10.2024 Миколаївська окружна прокуратура звернулась до Костянтинівської сільської ради із запитом про надання інформації щодо розгляду подання Південного МУЛМГ від 10.11.2023 № 897 та належним чином завірених копій актів обстежень земельних ділянок, картографічних матеріалів тощо.

За результатами розгляду вказаного запиту Костянтинівська сільська рада 20.11.2024 повідомила про те, що земельні ділянки, зазначені в поданні Південного МУЛМГ від 10.11.2023 № 897, не відноситься до самозалісених. Документів в обґрунтування вказаного твердження до відповіді не долучено.

Такі дії органу місцевого самоврядування порушують інтереси держави у сфері охорони лісових ресурсів, що і стало підставою для звернення до суду.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Земельні відносини відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Земельного кодексу України регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як регулювання земельних відносин.

Оскільки земельні відносини передбачають, зокрема, віднесення земельних ділянок до самозалісених, а Костянтинівська сільська рада згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України уповноважена розпоряджатися землями комунальної власності на її території, вирішення питання про віднесення земельних ділянок, указаних у поданні Південного МУЛМГ від 10.11.2023 № 897 до самозалісених земель повинно було розглядатися виключно на сесії цієї ради.

Таким чином, подання Південного МУЛМГ від 10.11.2023 № 897 підлягало розгляду саме на сесії Костянтинівської сільської ради з прийняттям рішення відповідно до ч. ч. 2, 3, 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України.

Натомість, без винесення подання на розгляд сесії ради, сільський голова від імені Костянтинівської сільської ради листом від 28.11.2023 поінформував Південне МУЛМГ про неможливість віднесення земельних ділянок орієнтовною площею 748 га, які знаходяться на території даного органу місцевого самоврядування, до самозалісених.

Відповідно до ч. 5 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок - не рідше ніж один раз на місяць.

Сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством (ч. 17 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Водночас моніторингом відкритих даних на сайті Костянтинівської сільської ради (розділ «Рішення ради») встановлено, що у 2024 році відбулося чотири чергові сесії ради 15.03.2024, 14.06.2024, 25.09.2024 та 17.12.2024, та одна позачергова 07.11.2024, проте рішення про віднесення земель до самозалісених за результатами розгляду подання Південного МУЛМГ від 10.11.2023 № 897 на них не приймалось.

Отже, Костянтинівська сільська рада не виносила на розгляд сесії ради зазначене питання та не приймала щодо нього рішення, обмежившись лише листом сільського голови від 28.11.2023.

З метою отримання інформації про виконання органом місцевого самоврядування вимог законодавства Миколаївською окружною прокуратурою 22.10.2024 до Костянтинівської сільської ради скеровано відповідний запит.

Однак навіть після отримання запиту Миколаївської окружної прокуратури, в якому викладено суть порушень, Костянтинівська сільська рада бездіяла щодо прийняття на сесії рішення про віднесення земель до самозалісених за результатами розгляду подання Південного МУЛМГ від 10.11.2023 № 897.

Таким чином, Костянтинівською сільською радою, за результатами розгляду подання Південного МУЛМГ та запита окружної прокуратури, безпідставно не вжито заходів щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених.

Отже, Костянтинівська сільська рада допускає бездіяльність щодо віднесення угідь до самозалісених, що перешкоджає реалізації політики держави у сфері охорони самосійних лісів, визначеної, зокрема, Законом України «Про Основні засади (стратегію) державної екологічної політики України на період до 2030 року».

Крім того, згідно зі ст. 4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара, інші лісовкриті землі.

При цьому у ст. 1 Лісового кодексу України закріплено, що самозалісена ділянка - це земельна ділянка будь-якої категорії земель (крім земель лісогосподарського призначення, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення) площею понад 0,5 гектара, вкрита частково чи повністю лісовою рослинністю, залісення якої відбулося природним шляхом.

Аналогічне визначення містить Земельний кодекс України (ст. 57-1).

З метою збереження самосійних лісів та подальшого ведення лісового господарства на цих територіях законодавчо встановлено процедуру віднесення земель до самозалісених, яка покликана збільшити лісистість території України.

Зокрема, за ч. 3 ст. 57-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка вважається самозалісеною ділянкою з дня внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Частиною другою цієї статті визначено, що рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки приймається за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Віднесення земельної ділянки комунальної власності до самозалісеної ділянки відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 57-1 Земельного кодексу України здійснюється органом який розпоряджається нею.

При цьому віднесення земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, відомості про яку внесені в Державний земельний кадастр, до самозалісеної ділянки здійснюється без розроблення документації із землеустрою (ч. 4 ст. 57-1 Земельного кодексу України).

З метою реалізації вказаної норми ч. 4 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» доповнено абз. 4, яким передбачено, що відомості про угіддя земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі заяви власника або рішення органу місцевого самоврядування, який відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України приймає рішення про передачу земельних ділянок комунальної власності у власність, - щодо зміни угідь на угіддя самозалісеної ділянки.

Пунктом 121 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, передбачено, що внесення до Державного земельного кадастру змін до відомостей про склад угідь земельної ділянки на угіддя самозалісеної ділянки здійснюється державним кадастровим реєстратором на підставі заяви власника земельної ділянки або за рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, який відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України приймає рішення про передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність, без розроблення документації із землеустрою.

Таким чином, уже понад два роки існує законодавчо встановлена процедура віднесення земель до самозалісених, покликана збільшити лісистість території України.

Цією процедурою передбачено, що для земельних ділянок, сформованих як об`єкт цивільних прав, власнику земельної ділянки достатньо подати до Державного земельного кадастру заяву про зміну угідь на угіддя самозалісеної ділянки, а органу місцевого самоврядування - рішення про віднесення про віднесення земель до самозалісених.

Для земельних ділянок, межі яких не визначені в натурі (на місцевості), законодавець визначив іншу процедуру, за якою орган місцевого самоврядування за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства розробляє документації із землеустрою на підставі якої приймає рішення щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України віднесення земельної ділянки, несформованої як об`єкт цивільних прав, а також земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, але відомості про яку не внесені до Державного земельного кадастру, до самозалісеної ділянки здійснюється відповідно до документації із землеустрою, на підставі якої відомості про земельну ділянку вносяться до Державного земельного кадастру.

Отже, для земельних ділянок без визначених меж в натурі (на місцевості) і без присвоєння кадастрового номера, законодавець визначив процедуру, за якою орган місцевого самоврядування приймає рішення щодо віднесення таких земельних ділянок до самозалісених за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Аналіз ст. ст. 57-1, 122 Земельного кодексу України та ст. ст. 1, 4, 5, 7, 45, 47, 48, 54 Лісового кодексу України і фактичний стан земель, зазначених у поданні Південного МУЛМГ, свідчать, що Костянтинівська сільська рада протиправно не винесла на розгляд сесії питання щодо розгляду вказаного подання та не прийняла рішення щодо віднесення цих земель до самозалісених.

Суд вважає, що позивачем обрано належний та ефективний спосіб захисту у вигляді зобов`язання відповідача розглянути на сесії ради подання Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 10.11.2023 № 897 та прийняти за результатами розгляду рішення про віднесення земельних ділянок до самозалісених у порядку, визначеному ч. ч. 2, 3, 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач у ході розгляду справи доводи прокурора не спростував, не надав суду належних і допустимих доказів, що свідчили б про прийняте на сесії рішення про віднесення земель до самозалісених за результатами розгляду подання Південного МУЛМГ від 10.11.2023 №897 та запита окружної прокуратури.

Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог прокурора повністю.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Прокурор при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З урахуванням наведеного, оскільки прокурор звернувся до суду з цим позовом в інтересах суб`єкта владних повноважень в особі Державного агентства лісових ресурсів України та Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, підстави для стягнення судових витрат з відповідача відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Миколаївської окружної прокуратури (бульв. Бузький, 15,м. Миколаїв,54006, ідентифікаційний код 02910048) в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України (вул. Руставелі Шота, 9А, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 37507901), Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (просп. Центральний, 16, м. Миколаїв, 54029, ідентифікаційний код 45101357) до Костянтинівської сільської ради (вул. Незалежності, 29А,с. Костянтинівка (Новоодеський), Миколаївський р-н, Миколаївська обл., 56663, ідентифікаційний код 40496172) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Костянтинівської сільської ради щодо невинесення на розгляд сесії ради подання Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 10.11.2023 № 897 з прийняттям рішення про віднесення земель до самозалісених у порядку, визначеному ч. ч. 2, 3, 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України.

3. Зобов`язати Костянтинівську сільську раду розглянути на сесії ради подання Південного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 10.11.2023 № 897 та прийняти за результатами розгляду рішення про віднесення земельних ділянок до самозалісених у порядку, визначеному ч. ч. 2, 3, 5 ст. 57-1 Земельного кодексу України.

4. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко