Справа № 160/25049/24
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2025 року м. Дніпросправа № 160/25049/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 року в адміністративній справі №160/25049/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 28.08.2024 №13 щодо відмови ОСОБА_1 в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 21.08.2024;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 21.08.2024.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку, передбаченого статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ. Досягнувши 60-річного віку, звернувся через портал електронних послуг до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки. За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та прийнято рішення від 28.08.2024 №13 про відмову в призначені пенсії за віком, оскільки пенсія за віком вже була позивачу. Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача-2, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки пенсія йому первинно призначена за віком на пільгових умовах відповідно до Закону №796-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, аніж відповідно до Закону № 1058-IV, тобто в даному випадку мало місце призначення пенсії за іншим Законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону. З огляду на викладене, пенсія за віком відповідно до Закону №1058-ІV має бути обрахована, виходячи з показника середньої заробітної плати по Україні за три останні роки, тобто за 2021-2023 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тому просить задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач - 2 надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданого 05.09.2001 Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (2 категорія), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 28.01.2009.

З 24.11.2008 позивачу призначено пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно із протоколом №99057 від 13.02.2009, пенсія позивачу призначена з 24.11.2008, загальний страховий стаж на дату призначення - 31 рік 05 місяців 12 днів, вид пенсії: пенсія за віком, призначена відповідно до нового Закону.

Відповідно до протоколу призначення пенсії від 13.01.2021 пенсія позивача перерахована у зв`язку із зміною стажу (абз.1 ч.4 ст.42 Закону №1058-ІV), страховий стаж позивач склав 43 роки 4 місяці 12 днів.

Відповідно до протоколу призначення пенсії від 06.02.2023 пенсія позивача перерахована у зв`язку із зміною стажу (абз.3 ч.4 ст.42 Закону №1058-ІV), страховий стаж позивач склав 45 роки 2 місяці 12 днів.

Також, з пенсійної справи вбачається, що пенсія позивача неодноразово перераховувалась у зв`язку масовою індексацією у період з 2021-2024 роках.

За розрахунками пенсії (алгоритм розрахунку пенсії за віком (Закон №1058-ІV) з пенсійної справи ОСОБА_1 , його загальний страховий стаж в одинарному розмірі неодноразово перераховувався, дата вводу заробітку 13.02.2009, середній заробіток для обрахунку пенсії 3 попередні роки: 2017 рік та становить 3764,40грн. (за 2014-2016).

21.08.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перехід на інший вид пенсії.

За принципом екстериторіальності органом розгляд заяви визначено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

За результатом розгляду заяви позивача рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 28.08.2024 №13 було відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Означене рішення відповідача-2 обґрунтоване наступним.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку і отримує пенсію за віком, відповідно до статті 55 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 24.11.2008. Відповідно до статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. В частині 3 статті 45 Закону зазначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. За матеріалами пенсійної справи не вбачається підстав для переведення заявника на будь-який інший вид пенсії/за іншим законом. Враховуючи зазначене, в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відмовлено, оскільки заявник отримує пенсію за віком, відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, призначену відповідно до Закону № 1058-ІV, відповідно як один з-поміж інших видів пенсії, передбачених статтею 9 Закону, підстав для її перепризначення немає.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Так, пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV в редакції на час спірних відносин).

Частиною першою статті 4 Закону України 1058-IV визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Отже, відповідно до Закону № 1058-IV призначається, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до статті 10 Закону України №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, визначені статтею 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Так, відповідно до абзацу першого частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ (в редакції на час призначення пенсії позивачу) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Частиною третьою статті 55 Закону України №796-ХІІ передбачено, що призначення та виплата пенсій названим у цій статті категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

При цьому, абзацом першим частини першої статті 57 Закону №796-ХІІ також визначено, що обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За приписами частини другої статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частини другої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом №1058-IV (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. При цьому, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення вперше пенсії саме згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До того ж Законом №1058-IV пенсіонерам з метою збільшення розміру пенсій передбачено проведення індексації. Для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

В ході судового розгляду встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є особою, що має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (2 категорія) та йому призначено пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ з 24.11.2008.

За змістом статей 55, 57 Закону №796-ХІІ особи, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, мають пільгу, яка виражається у зниженні пенсійного віку, при цьому вид пенсії, що їм призначається, - це пенсія за віком, яка згідно з наведеними положеннями законодавства призначається, нараховується та виплачується відповідно до положень Закону №1058-ІV.

Таким чином, пенсія позивачу призначена відповідно до положень Закону №1058-ІV із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ.

Верховний Суд у постанові від 30.11.2023 року справа №580/3792/23 сформулював такі правові висновки: 1) статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку; 2) пенсія за віком, призначена з урахуванням положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», призначається, перераховується та виплачується у відповідності з положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 18.06.2024 року у справі №280/4122/23, які враховуються судом у відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.

Також, з наявних у справі доказів вбачається, що пенсія позивача неодноразово перераховувалась у зв`язку із зміною страхового стажу, в тому числі у зв`язку із індексацією.

Доказів призначення та отримання позивачем іншого виду пенсії, аніж пенсії за віком відповідно до положень Закону №1058-ІV із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, матеріали справи не містять.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем-2 такий вид пенсії не може бути призначений повторно.

Посилання позивача на застосування у розрахунках пенсії окремого шифру для різних видів пенсії (150 - для пільгової пенсії за віком та 101 - пенсії за віком на загальних умовах) не впливають на вказаний висновок, оскільки ці значення не можна розцінювати як підстави для призначення пенсії. Вирішальною ознакою закону, за якою призначається пенсія, є наявність у ньому норми, яка встановлює її розмір, оскільки саме така норма визначає заробітну плату, що враховується при призначенні пенсії.

При цьому, наявні у справі докази свідчать, що розмір пенсії позивача визначений саме на підставі норм Закону №1058-IV, тому, незалежно від пільгових умов її призначення, вона вважається пенсією за віком за Законом №1058-IV.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм, висновків Верховного Суду та встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відмовляючи у перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2021-2023 роки, відповідач-2 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому рішення від 28.08.2024 №13 є правомірним, що в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для його скасування.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, згідно з принципом змагальності позивач має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.

В даному випадку, позивачем не підтверджено належними доказами обставин, якими обґрунтовують заявлені вимоги.

Порушень з боку відповідачів у спірних правовідносинах судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення адміністративного позову.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року в адміністративній справі №160/25049/24 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року в адміністративній справі №160/25049/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко