Справа № 340/1435/24
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року справа № 340/1435/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши у м.Кропивницький у порядку загального позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Жовтень» (далі Товариство) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (далі Управління) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до Управління про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 29 лютого 2024 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1540740 грн і накладено штрафну санкцію у сумі 385185 грн.

Представник Товариства підтримав вимогу позову.

Зазначив про незаконність наказу про призначення позапланової документальної перевірки, так як платник податків надав відповіді на запити податкову органу, частину яких складено з порушенням законодавства.

Пояснив, що договори, які укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фабрика органічних добрив» (далі Товариство 2), Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Житомир Агрохім»» (далі Товариство 3), Товариством з обмеженою відповідальністю «Житомирський НПЗ» (далі Товариство 4), носили реальний характер і настали правові наслідки, котрі обумовлювались ними.

Платник податків правомірно сформував в деклараціях з податку на додану вартість суми податкового кредиту.

Стверджував, що під час перевірки платник податків надав усі документи бухгалтерського і податкового обліку стосовно взаємовідносин з контрагентами.

Відповідач заперечив стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (Том 2 а.с.201-223).

Представниці пояснили, що договори, які уклало Товариство з Товариством 2, Товариством 3 і Товариством 4, не спрямовувалися на реальне настання наслідків, котрі обумовлювались ними.

Доказом того є результати аналізу даних Єдиного реєстру податкових накладних, інформації з підсистеми «аналітична система» вкладки «Перегляд результатів співставлення» ІТС «Податковий блок», показників, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість за відповідні періоди, даних бухгалтерського обліку і первинних документів та податкової інформації щодо діяльності контрагентів.

Стверджують, що отримана податковим органом інформація доводить, що Товариство не вступало в господарські правовідносини з цими контрагентами (не відбулось постачання товару).

Зазначили, що перевірку призначили на законній підставі (ненадання відповіді на запити податкового органу).

13 березня 2024 року суд відкрив загальне позовне провадження (Том 2 а.с.182-184).

13 травня 2025 року сторони до суду не з`явились, хоча про розгляд справи повідомлені належним чином (Том 3 а.с.216-218, 247).

Представники сторін подали клопотання про завершення розгляду справи у порядку письмового провадження (Том 3 а.с.220, 245).

Керуючись приписами частини 9 статті 205 КАС України, суд вирішив завершити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін і дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені факти і обставини, що стали підставами звернення до суду.

Так, Товариство займається вирощуванням зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (Том 2 а.с.88-113).

У користуванні перебувають земельні ділянки площею 351,94 га.

Обробіток землі здійснює зі залученням власної техніки і використанням праці найманих працівників.

18 січня 2024 року Управління прийняло наказ №41-п про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства стосовно взаємовідносин з Товариством 2, Товариством 3, Товариством 4 за вересень листопад 2020 року (Том 2 а.с.118).

Підстава приписи підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Призначенню перевірки, передувало надіслання податковим органом платнику податків 3-ох запитів.

18 листопада 2020 року Управління надіслало запит про надання пояснень і копії документів стосовно взаємовідносин: з Товариством 2 за вересень 2020 року (питання формування податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 211600 грн); з Товариством 3 за вересень 2020 року (питання формування податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 250039,92 грн) (Том 2 а.с.120-121).

Запит підписаний керівником Управління і містить відбиток мастичної печатки юридичної особи.

У запиті зазначено про недостовірність відображення податкового кредиту з податку на додану вартість в деклараціях за вересень 2020 року, так як зібрана податкова інформація стосовно Товариства 2 і Товариства 3 доводить, що не могли поставити товар (органічна суміш, нітроамофоска).

10 грудня 2020 року Товариство повідомило, що надасть відповідь на запит упродовж 15 днів з дня завершення карантину (Том 3 а.с.52).

16 серпня 2021 року Управління надіслало запит про надання пояснень і копії документів стосовно взаємовідносин з Товариством 4 за листопад 2020 року (питання формування податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 104000 грн) (Том 2 а.с.122-123).

Запит підписаний керівником Управління і містить відбиток мастичної печатки юридичної особи.

У запиті зазначено про недостовірність відображення податкового кредиту з податку на додану вартість в декларації за листопад 2020 року, так як зібрана податкова інформація стосовно Товариства 4 доводить, що не міг поставити товар (органічне добриво).

07 вересня 2021 року Товариство надіслало відповідь податковому органу, яка містила пояснення і завірені копії усіх документів, що супроводжували господарську операцію (Том 2 а.с.124-127).

13 грудня 2023 року Управління надіслало запит про надання пояснень і копії документів стосовно взаємовідносин з Товариством 2 за вересень листопад 2020 року (питання формування податкового кредиту з податку на додану вартість у сумі 329200 грн, 220500 грн, 637000 грн) (Том 2 а.с.128-129).

Запит підписаний керівником Управління і містить відбиток мастичної печатки юридичної особи.

У запиті зазначено про недостовірність відображення податкового кредиту з податку на додану вартість в декларації за вересень листопад 2020 року, так як зібрана податкова інформація стосовно Товариства 2 доводить, що не міг поставити товар (органічне добриво).

09 січня 2024 року Товариство надіслало відповідь податковому органу, яка містила пояснення відмови у наданні документів (Том 2 а.с.130-132).

Підстава запит не відповідає вимогам ПК України, так як не зазначено підстав надання інформації і виду контролю.

З 23 по 29 січня 2024 року Управління провело перевірку (Том 2 а.с.88-113).

Податкові інспектори встановили, що відповідно до зареєстрованих податкових накладних Товариство придбало у контрагентів (органічні добрива, нітроамофоску):

- у Товариства 2 на загальну суму 7120200 грн (1186700 грн податок на додану вартість);

- у Товариства 3 на загальну суму 1500239,54 грн (250039,92 грн податок на додану вартість);

- у Товариства 4 на загальну суму 624000 грн (104000 грн податок на додану вартість).

Суму податку на додану вартість платник податків відобразив як кредит у відповідних податкових деклараціях.

Під час перевірки Товариство надало первинні документи бухгалтерського і податкового обліку, які супроводжували господарські операції (договори, видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні, акти використання товару у господарській діяльності і інше).

Податкові інспектори, вивчивши податкову інформацію стосовно контрагентів, зробили висновок що останні не мали змоги виготовити продукцію і не декларували її придбання.

Податкові інспектори зробили висновок, що Товариство придбало товар у невстановлених платників податку і використало його, що виключає право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість на підставі податкових накладних, які склали Товариство 2, Товариство 3 і Товариство 4.

Керівник Управління погодився з такими висновками і 29 лютого 2024 року прийняв податкове повідомлення-рішення, яким Товариству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість (завищення податкового кредиту) на 1540740 грн і накладено штрафну санкцію у сумі 385185 грн (Том 2 а.с.175-176).

Штрафна санкція становить 25% суми грошового зобов`язання.

Позов подано до суду 12 березня 2024 року (Том 2 а.с.181).

Юридична оцінка, встановлених судом, фактів і обставин справи.

Перш за все, суд має зробити висновок про законність призначення документальної позапланової виїзної перевірки.

Так, приписами підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України (в редакції на 18 січня 2024 року) встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Отже, умовою призначення перевірки є сукупність таких обставин: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; платник податків не надав пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Податковий орган пояснив, що зробив висновок про недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість Товариства, так як, вивчивши податкову інформацію стосовно контрагентів, встановив, що вони не могли здійснити постачання продукції.

Тобто Управління зробило висновок про завищення податкового кредиту з податку на додану вартість щодо взаємовідносин з Товариством 2, Товариством 3, Товариством 4 у певних податкових періодах.

Висновок про недостовірність даних може бути вірогідним, однак має ґрунтуватися на аналізі податкової інформації.

Відповідач надав до суду податкову інформацію щодо контрагентів, яку вивчав перед надісланням запитів до Товариства (Том 3 а.с.48-88).

Такою інформацією є узагальнена податкова інформація, яку зібрали податкові органи за місцем реєстрації контрагентів.

Право надіслання запиту Товариству обумовлено приписами згаданої норми права, так як Управління виявило недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях платника податків, висновок про що зроблено з аналізу узагальненої податкової інформації стосовно контрагентів.

Тому відповідач набув повноважень надіслати запити позивачу.

Приписами пункту 73.3 статті 73 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і має містити:

1) підстави для надсилання запиту відповідно до цього пункту із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Запити відповідали цим вимогам.

Так, містили інформацію про: дослідження узагальненої податкової інформації відносно контрагентів; завищення податкового кредиту з податку на додану вартість у певних періодах стосовно взаємовідносин з певним контрагентом; перелік інформації, яка запитується.

Тому у Товариства виник обов`язок надати пояснення і документальне підтвердження протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запитів.

Позивач надав пояснення і документальне підтвердження лише стосовно другого запиту від 16 серпня 2021 року.

Запит стосувався взаємовідносин з Товариством 4.

Управління не пояснило, яких документів не надав позивач на цей запит (Том 3 а.с.93-94).

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що Товариство надало повну відповідь на запит від 16 серпня 2021 року.

Тому не виникли підстави призначення позапланової документальної перевірки стосовно взаємовідносин з Товариством 4.

Отже, наказ про призначення позапланової документальної перевірки є протиправним в частині перевірки взаємовідносин з Товариством 4 за вересень листопада 2020 року.

В іншій частині наказ про призначення перевірки відповідає вимогам закону.

Часткова незаконність наказу про призначення перевірки доводить часткову протиправність податкового повідомлення-рішення.

Тому податкове повідомлення-рішення в частині визначення грошового зобов`язання (104000 грн) і штрафу (26000 грн) з податку на додану вартість щодо взаємовідносин з Товариством 4 протиправне та підлягає скасуванню.

Стосовно реальності господарської операції з Товариством 2.

Так, 01 вересня 2020 року Товариством (покупець) і Товариством 2 (продавець) укладено договір поставки суміші органічної (послід курячий підсушений) (Том 2 а.с.69-70).

Згідно видаткових накладних Товариство 2 упродовж вересня жовтня 2020 року поставило 243 т продукції на загальну суму 7120200 грн (1186700 грн податок на додану вартість) (Том 3 а.с.92).

Товариство розрахувалось у повному обсязі упродовж вересня грудня 2020 року (Том 3 а.с.92 (на звороті)).

Позивач відобразив господарські операції в бухгалтерському обліку.

Перевезенням товару опікувалось Товариство 2.

Перевізником виступило Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська транспортно-будівельна компанія» (далі Товариство 5), що відображено у товарно-транспортних накладних (Том 2 а.с.93).

У товарно-транспортних накладних зазначено 4 водія.

Товариство 5 у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум отриманого з них податку за 3-4 квартали 2020 року не відобразило виплату доходу 2 водіям ( ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ) (Том 2 а.с.93-94).

Товариство 5 не надало відповіді на запит суду стосовно виконання договору перевезення на замовлення Товариства 2 і укладення трудових договорів з 4 водіями (Том 3 а.с.123-124, 137, 182-183, 203).

Товариство 2 зареєструвало такий вид діяльності виробництво добрив і азотних сполук (Том 2 а.с.94).

Товариство 2 декларувало наявність основних засобів: будівлі і споруди; машини і обладнання; транспортні засоби; інструменти, прилади, інвентар, меблі (Том 2 а.с.94).

Відповідно до повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, Товариство у 2020 році декларує офіс, цех, склад, комору, 3 автомобілі, 4 земельні ділянки (Том 3 а.с.94 (на звороті)).

У 3-4 кварталі 2020 року Товариство 2 працевлаштувало 10 і 9 осіб (Том 2 а.с.94 (на звороті)).

Товариство 2 придбавало у Товариства з обмеженою відповідальністю «Птахоферма «Курничок»» сировину для виготовлення суміші органічної (послід курячий підсушений) (Том 2 а.с.94 (на звороті)).

Товариство 2 задекларувало придбання таких товарів і послуг: електроенергія; газ вуглеводний скраплений; газ нафтовий скраплений; бензин; дизельне паливо; суміш органічна (курячий послід); будівельно-монтажні роботи нежитлового приміщення; оренда обладнання; послуги автомобільного перевезення; суборенда сушарки барабанної (Том 2 а.с.94 (на звороті)).

Детективи Бюро економічної безпеки України розслідували кримінальне провадження від 02 жовтня 2020 року щодо Товариства 2 за ознаками злочину, передбаченого положеннями частини 3 статті 212 КК України (пособництво в ухиленні від сплати податків) (Том 3 а.с.30).

02 квітня 2024 року кримінальне провадження закрито на підставі приписів пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України (відсутність складу кримінального правопорушення) (Том 3 а.с.141).

Проаналізувавши докази, суд встановив реальність господарської операції.

Так, Товариство 2 декларувало придбання сировини і виробничі потужності для виготовлення продукції.

Поставка товару доводиться видатковими, товарно-транспортними і податковими накладними.

Проведено повний розрахунок.

Товариство 2 задекларувало отримання послуг автомобільного перевезення.

Податковий орган підтвердив, що перевізник задекларував виплату доходу 2 водіям.

Недекларування перевізником виплати доходу 2 водіям не може доводити нереальність господарської операції.

Отже, Товариство включило до податкового кредиту з податку на додану вартість суму податку за договором, укладеним з Товариством 2, відповідно до приписів статті 198 ПК України (датою виникнення права на податковий кредит є дата отримання платником податку товарів, що підтверджено податковою накладною).

Тому податкове повідомлення-рішення в частині визначення грошового зобов`язання (1186700 грн) і штрафу (296675 грн) з податку на додану вартість щодо взаємовідносин з Товариством 2 протиправне та підлягає скасуванню.

Стосовно реальності господарської операцій з Товариством 3.

Так, 03 серпня 2020 року Товариством (покупець) і Товариством 3 (продавець) укладено договір поставки добрив (Том 2 а.с.97 (на звороті)).

Згідно видаткової накладної від 11 вересня 2020 року Товариство 3 поставило 112,8 т нітроамофоски на суму 1500240 грн (250039,92 грн податок на додану вартість) (Том 3 а.с.98).

Позивач відобразив господарські операції в бухгалтерському обліку.

Перевезенням товару опікувалось Товариство, що зазначено у товарно-транспортних накладних (Том 2 а.с.98 (на звороті)).

Товар перевозили транспортним засобом, який на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро Макс» (далі Товариство 6).

Товариство використало автомобіль Товариства 6 на підставі договору оренди вантажного транспортного засобу з екіпажом від 11 вересня 2020 року (Том 1 а.с.239-241).

Товариство 6 підтвердило суду передачу транспортного засобу в оренду (Том 3 а.с.149).

Товариство 6 пояснило, що перевезення товару здійснювали водії, які перебувають з ним у трудових відносинах (Том 3 а.с.149).

Товариство 6 визнало повний розрахунок за правочином (Том 3 а.с.149).

Товар навантажували по вул.Харківській,15 в м.Павлоград Дніпропетровської області (Том 1 а.с.243-249).

Добрива перевозили з 11 по 18 вересня 2020 року (Том 2 а.с.98).

Товар зберігало Товариство 3 на підставі договору зберігання від 10 вересня 2020 року (Том 2 а.с.1-2).

31 січня 2020 року Товариство 3 (орендар) і Приватне акціонерне товариство завод «Павлоградхіммаш» (орендодавець) (далі Товариство 7) уклали договір оренди приміщення, яке розташоване по вул.Харківській,15 в м.Павлоград Дніпропетровської області (Том 3 а.с.206-207).

В оренду передано приміщення площею 60 кв.м з обладнанням (кран-балка, навантажувач).

Оренда тривала до 01 грудня 2020 року (Том 3 а.с.205).

Товариство 7 підтвердило суду укладення договору оренди приміщення з обладнанням (Том 3 а.с.204-210).

Товариство 7 задекларувало податкові накладні з податку на додану вартість щодо послуг оренди приміщення з обладнанням (Том 2 а.с.101).

01 серпня 2023 року Товариство, Товариство 3 і Товариство з обмеженою відповідальністю «Сеймерс» (далі Товариство 8) уклали договір відступлення права вимоги (Том 1 а.с.238).

Товариство 8 стало кредитором Товариства щодо сплати коштів у сумі 1500239,54 грн.

На час проведення перевірки Товариство не сплатило коштів Товариству 8.

03 квітня 2024 року Товариство сплатило кошти (Том 3 а.с.11-13).

Товариство 3 зареєструвало такий вид діяльності діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (Том 2 а.с.99 (на звороті)).

У зв`язку з блокуванням податкових накладних з податку на додану вартість Товариство 3 надало податковому органу за місцем реєстрації інформацію про виробництво добрив (суміш аміачної селітри і карбоміду) (Том 2 а.с.100).

Також повідомило про оренду приміщень Товариства 7, обладнання для фасування добрив іншого платника податків.

Товариство 3 отримало ліцензію на право зберігання пального (зберігання газу і газового конденсату) (Том 2 а.с.100 (на звороті)).

Товариство 3 задекларувало придбання таких товарів і послуг: нітроамофоски; селітри; сульфату амонію; карбаміду; газу; оренди приміщення; інше (Том 2 а.с.102 (на звороті)).

Товариство 3 уклало трудові договори з 8 особами у м.Павлоград Дніпропетровської області (Том 2 а.с.102).

Проаналізувавши докази, суд встановив реальність господарської операції.

Так, Товариство 3 задекларувало придбання сировини і виробничі потужності для виготовлення, зберігання і навантаження продукції.

Поставка товару доводиться видатковими, товарно-транспортними і податковими накладними.

На час розгляду справи проведено повний розрахунок.

Товариство задекларувало отримання послуг автомобільного перевезення.

Отже, Товариство включило до податкового кредиту з податку на додану вартість суму податку за договором, укладеним з Товариством 3, відповідно до приписів статті 198 ПК України (датою виникнення права на податковий кредит є дата отримання платником податку товарів, що підтверджено податковою накладною).

Тому податкове повідомлення-рішення в частині визначення грошового зобов`язання (250039,92 грн) і штрафу (62509,98 грн) з податку на додану вартість щодо взаємовідносин з Товариством 3 протиправне та підлягає скасуванню.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про задоволення позову.

Судові витрати складаються зі сплати судового збору в сумі 23111,11 грн і витрат на правову допомогу 30000 грн (Том 2 а.с.179, Том 3 а.с.235-242).

07 лютого 2024 року Товариство і адвокат Феленко С.О. уклали договір про надання правової допомоги (до звернення до суду) (Том 2 а.с.180, Том 3 а.с.242).

Загальна сума вартості послуг складається з гонорару у сумі 30000 грн (Том 3 а.с.242).

У березні 2024 року Товариство сплатило кошти (Том 3 а.с.240-241).

Судом встановлено, що адвокат опрацював документи і склав позовну заяву, в якій структуровано зазначив норми права, корті регулюють спірні правовідносини, сутність порушеного права і фактичні обставини справи, заяви (клопотання) з важливих процесуальних питань та брав участь у 10 судових засіданнях.

Приписами частини 9 статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Управління заявило про неспівмірність витрат на правову допомогу (Том 3 а.с.248-250).

Заявлена сума витрат на правову допомогу прийнятна з урахуванням складності справи, затраченого адвокатом часу на виготовлення процесуальних документів, значення для Товариства і кількості судових засідань.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області від 29 лютого 2024 року, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро Жовтень» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1540740 грн і накладено штрафну санкцію у сумі 385185 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Кіровоградській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Жовтень» судові витрати в сумі 53111,11 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ