Справа № 607/13815/25
Суддя: Дзюбановський Ю. І.
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2025 Справа №607/13815/25 Провадження №2-а/607/583/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі судового засідання: Захарко Р.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 від 02.07.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови від 23.06.2025 №1153 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності шляхом накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови від №1153 від 23 червня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

У поданій заяві позивач посилається на те, що 23 червня 2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн за те, що він не з`явився для звірки даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 на визначену у повістці дату і час. Із зазначеною постановою ОСОБА_1 не згідний та вважає її необґрунтованою, оскільки йому не було відомо про те, що за місцем проживання засобами поштового зв`язку йому надійшла повістка про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того зазначив, що згідно відомостей з Резерв + він вчасно оновив військово-облікові дані, а тому у нього не було умислу на порушення правил військового обліку. Вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, оскільки розглянута не об`єктивно з не повним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, не зазначено у постанові часу вчинення правопорушення, а саме на яке число та годину він викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також вважає, що стягнення накладено поза межами 3 місячного строку, що передбачений ст. 38 КУпАП. Посилаючись на вказане, просить позов задовольнити та скасувати постанову №1153 від 23.06.2025 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в розмірі 17 000 гривень, а провадження в справі закрити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслав на адресу суду через судову систему «Електронний суд» відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову, вказавши, що ОСОБА_1 як військовозобов`язаному з метою уточнення даних, оскільки права на відстрочку не мав і на даний час було направлено поштову повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 про необхідність з`явитися, однак у вказаний час позивач не з`явився. Лист повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Позивач на вказану дату в ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився та не повідомив причини свого неприбуття, чим вчинив порушення вимог абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» й відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вважає, що відповідачем правомірно було винесено у відношенні позивача відповідну постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП й відповідно підстави для її скасування відсутні.

11 липня 2025 року на адресу суду через судову систему «Електронний суд» від позивача ОСОБА_1 надійшла письмова відповідь на відзив, у якій вказує, що у відзиві на позовну заяву не має дати вчинення та виявлення порушення, з документів доданих відповідачем вбачається, що правопорушення ТЦК та СП виявили 29.01.2025, отже строк для притягнення три місяці вже давно минув.

Ухвалою суду від 03 липня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтується позов, а також вивчивши відзив на позовну заяву, встановив наступне.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07 червня 2025 року №209 встановлено, що 07.06.2025 близько 11 год 40 хв ОСОБА_3 доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановлено, що ОСОБА_1 на визначену дату і час не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк не надав, чим порушив правила військового обліку, затверджені Постановою КМ України від 07.12.2016 №921 (зі змінами) та від 30.12.2022 №1487. Під час складання протоколу ОСОБА_3 не надав пояснення, однак поставив підпис, що копію протоколу отримав.

На підставі вказаного протоколу, постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1153 від 23.06.2025 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_3 , який є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 та будь-яких підтверджуючих документів, що посвідчували поважність неприбуття у визначений строк не надав, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_3 порушив правила військового обліку, затверджені Постановою КМУ від 07.12.2016 № 921( зі змінами) та від 30.12.2022 №1487, вимоги п. 7 ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Закон України «Про оборону України», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період, порушення Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2024 «Про загальну мобілізацію», Указів Президента № 342/2022 від 17.05.2022 «Про продовження мобілізації», яка неодноразово продовжувалася, останній раз, згідно оскаржуваної постанови, Указом Президента № 470/2024 від 23.07.2024 «Про продовження мобілізації», Указом Президента № 471/2024 від 28.10.2024 «Про продовження мобілізації» продовжено на строк проведення загальної мобілізації на 90 діб, що виразилося у неприбутті його до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 видана на ім`я ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутня, з відзивом також не подана.

Згідно відомостей наданих позивачем та які містяться у військово-обліковому документі додатку «Резерв +» дані ОСОБА_1 уточнено вчасно, тобто 14.07.2024, зазначено номер його телефону, адресу проживання та електронну адресу.

Розглянувши подані документи і матеріали, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних міркувань.

Відповідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При цьому, відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинення в особливий період.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, 17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію»,Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Зокрема, згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Частиною ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Обґрунтовуючи протиправність притягнення до адміністративної відповідальності, позивач зазначав, що повістка йому не вручалась та він не знав про її існування, дані його уточнено вчасно.

Отже, спірним питанням у даному випадку є питання здійснення відповідачем належного виклику позивача до РТЦК.

Так, з наявних матеріалів справи не вбачається, що повістка направлялася ОСОБА_3 про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, представником відповідача не надано рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, за допомогою якого можливо відслідкувати чи належним чином працівник поштового відділення належним чином здійснював оповіщення позивача про наявність для нього повістки від ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідачем не додано як доказ повістки на ім`я ОСОБА_3 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заперечується факт оповіщення його про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому ним направлено запит до Акціонерного товариства "Укрпошта". Зі змісту відповіді, наданої АТ «Укрпошта» на вказаний запит, не вбачається виконання вказаного порядку вручення повістки та згідно з поясненнями, наданими листоношею, рекомендований лист не було вручено адресату через відсутність одержувача за адресою, однак підтвердити документально факт вкидання повідомлення про надходження рекомендованого листа №989 до абонентської поштової скриньки адресата не надається можливим.

Відповідно до підпункту 2) пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ від 16 травня 2024 р. №560: «Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання».

Змінами, внесеними Постановою уряду від 8 жовтня 2024р. №1147 до Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Рекомендовані листи з позначками «Повістка ТЦК», «Вручити особисто» підлягають врученню особисто адресатам.

У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо ж протягом 3 робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

З наведеного вбачається, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

Крім цього, у позовній заяві позивач зазначає, що подія адміністративного правопорушення мала місце 23.01.2025, а постанова складена 23.06.2025, а тому строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився, у зв`язку із чим провадження по справі слід закрити.

Натомість до матеріалів справи ні стороною позивача, ні стороною відповідача, як вже було встановлено вище, не долучено повістку.

Відповідно до ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Тобто, за приписами наведеної вище правової норми початком відліку строку для накладення адміністративного стягнення є день виявлення адміністративного правопорушення. Вказана стаття не передбачає інших умов відліку цього строку, крім як для триваючих правопорушень.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що позивач у вказані терміни не прибув по повістці, яка видана ІНФОРМАЦІЯ_5 та надіслана через Укрпошту. Місце, день і час явки за викликом по повістці у спірній постанові не вказані, так само відповідачем не надано суду копію вищевказаної повістки на підтвердження обставин, викладених у постанові, що позбавляє суд можливості встановити день вчинення та день виявлення адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину позивачу. Відтак перевірити доводи позивача в частині закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч. 7 ст. 38 КУпАП суд не може.

У цій справі до предмету доказування входить, зокрема, встановлення порядку оповіщення позивача про необхідність з`явитися за повісткою. Однак суд позбавлений можливості встановити, що у діянні ОСОБА_1 , кваліфікованому за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, є склад правопорушення, адже відповідачем не надано суду жодного доказу (повістки, рекомендованого листа АТ «Укрпошта», опису вкладення до цього листа), який підтверджував би зазначені в оскаржуваній постанові обставини вчиненого позивачем порушення, а також не подано будь-яких заперечень, які могли б спростовувати наведені у позовній заяві твердження позивача щодо його неналежного оповіщення про виклик за повісткою та порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Натомість позивач обставину його належного оповіщення про виклик за повісткою заперечує.

За таких обставин, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідачем не доведена, оскільки відсутні будь-які докази того, що останній знав про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в діях ОСОБА_3 не вбачається вини як у формі умислу так і необережної форми вини, а тому постанова від 23.06.2025 №1153 підлягає скасуванню.

При задоволенні позову суд вважає, що позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_6 суму сплаченого ним судового збору при зверненні із адміністративним позовом в суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 241-246, 286, 293 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 від 02.07.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови від 23.06.2025 №1153 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності шляхом накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення №1153 від 23.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, а провадження у справі закрити.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_6 суму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із адміністративним позовом в суд, що становить 605,60грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду складено 29 липня 2025 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 , місцезнаходження АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяЮ. І. Дзюбановський