Справа № 420/36703/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєлфор ЛТД» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєлфор ЛТД» (далі - відповідач), у якій позивач просить суд: стягнути податкову заборгованість з усіх відкритих рахунків у банках, обслуговуючих підприємство: по адміністративним штрафам та іншим санкціям 1 996 900 грн.

Ухвалою судді від 02.12.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження направлялась засобами поштового зв`язку на адресу відповідача та була вручена особисто 17.12.2024 року.

Відповідач не скористався правом на надання відзиву на позов.

Дослідивши заяви по суті справи, інші матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Вєлфор ЛТД» є юридичною особою та перебуває на обліку як платник податку у Головному управлінню ДПС в Одеській області.

Відповідно до картки платника податків та розрахунку податкового боргу за відповідачем обліковується податковий борг по адміністративним штрафам та іншим санкціям 1 996 900 грн. 00 коп.

Заборгованість виникла на підставі :

Нарахування штрафних санкцій по податковому повідомленню-рішенню №32688/15-32-23-01-17 вiд 11.12.2023 року в сумі 105100,00 грн. за не подання повідомлення про участь у міжнародні групі компаній за 2020 рік,

Нарахування штрафних санкцій по податковому повідомленню-рішенню №32687/15-32-23-01-17 вiд 11.12.2023 року в сумі 630600,00 грн. за неподання звіту про контрольовані операції за 2020 рік, податкові повідомлення-рішення були прийняті за наслідками документальної позапланової невиїзної перевірки з питань неподання звіту про контрольовані операції за 2020 рік та повідомлення про участь у міжнародній групі компаній за 2020 рік (акт від 17.11.2023 № 32214/15-32-23-01/42886011);

Нарахування штрафних санкцій по податковому повідомленню-рішенню № 20164/15-32-23-01-17 вiд 14.05.2024 року в сумі 630600,00 грн. за неподання звіту про контрольовані операції за 2020 рік після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу, передбаченого п. 120.3 ст. 120 ПКУ,

Нарахування штрафних санкцій по податковому повідомленню-рішенню № 20168/15-32-23-01-17 вiд 14.05.2024 року в сумі 630600,00 грн. за не подання повідомлення про участь у міжнародні групі компаній за 2020 рік після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу, передбаченого п. 120.3 ст. 120 ПКУ, податкові повідомлення-рішення були прийняті за наслідками документальної позапланової невиїзної перевірки (акт від 18.04.2024 № 16068/15-32-23-01/42886011).

Згідно з п. 15.1 ст. 15, п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п.57.3 ст.57 Кодексу у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 59.1, п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Позивачем, з метою погашення податкового боргу, направлялася боржнику засобами поштового зв`язку податкова вимога форми «Ю» №0-1532 від 02.04.2024 року про наявну заборгованість у розмірі 1 996 900,00 грн.

Відповідно до п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Станом на час звернення позивача до суду з цим позовом податковий борг відповідачем не сплачений, та доказів що це спростовують матеріали справи не містять.

При вирішенні спору про стягнення податкового боргу, суд позбавлений можливості перевіряти правомірність здійснення нарахування грошових зобов`язань, в результаті несплати яких податковий орган дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення податкового боргу.

У спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.

Згідно із положеннями ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, в справі достатньо належних і допустимих доказів на підтвердження того, що за відповідачем рахується податкова заборгованість у сумі 1996900,00 грн., яка належить стягненню на користь позивача.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність будь-яких заперечень та доказів з боку відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області, є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами, в зв`язку з чим належать задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 243-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вєлфор ЛТД» про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути податкову заборгованість з ТОВ «Вєлфор ЛТД» (Код ), а саме з усіх відкритих рахунків у банках, обслуговуючих підприємство: по адміністративним штрафам та іншим санкціям 1996900 грн. 00 коп., на бюджетний рахунок UA0015744, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), КБК 21081100, , отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Одеса/21081100.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА