Справа № 440/2123/25
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 р. Справа № 440/2123/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2025, головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 24.04.25 по справі № 440/2123/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй-Інвестхолд"

до Головне управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "БУД-ІНВЕСТХОЛД" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адмыныстративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

- від 10.09.2024 №2, яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ за червень 2024 року у розмірі 766843,00 грн;

- від 10.09.2024 №2, яким застосована штрафна санкція з ПДВ у розмірі 3400,00грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що спірні податкові повідомлення-рішення прийнято за наслідками документальної позапланової виїзної перевірки, оформленої актом від 20.08.2024 № 11415/16-31-07-02-01/41938147, в якому встановлено завищення на суму 766843 грн показника 19 декларації від 22.07.2024 за № за червень 2024 року у зв`язку з порушенням п. 184.7 статті 184 Податкового кодексу України. Відповідно до змісту акту перевірки від 20.08.2024 № 11415/16-31-07-02-01/41938147 єдиною підставою зменшення розміру від`ємного значення з ПДВ за червень 2024 року у сумі 766843 грн та застосування штрафної санкції у розмірі 3400 грн слугувало рішення про анулювання свідоцтва платником ПДВ, яке рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.10.2024 у справі № 440/10012/24, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2025, визнано протиправним та скасовано. Відтак спірні податкові повідомлення-рішення як похідні від рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ є протиправними.

Позивач звертав увагу на те, що ТОВ "Буд-Інвестхолд" на дату подання податкової декларації з ПДВ за червень 2024 року не було відомо про анулювання свідоцтва платника ПДВ від 19.06.2024 № 3950, а тому і про порушення пункту 184.7. статті 184 ПК України, а зважаючи на те, що таке рішення визнано протиправним та скасовано, останнє не породжує жодних негативних наслідків для Товариства. Також позивач вказував, що правомірність формування та відображення ТОВ "Буд-Інвестхолд" в деклараціях з податку на додану вартість за травень і червень 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість в сумі 766843 грн повністю підтверджено первинними документами, наявність товарів, придбання яких вплинуло на формування податкового кредиту в сумі 766843 грн, засвідчено інвентаризацією, проведеною під час перевірки, і відповідачем не заперечується факт придбання та наявності зазначених товарів.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №2 від 10 вересня 2024 року та №2 від 10 вересня 2024 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУД-ІНВЕСТХОЛД" судові витрати зі сплати судового збору у сумі 11553,65 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем ГУ ДПС в Полтавській області подано апеляційну скаргу, в якій,. вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що проведеною перевіркою встановлено, що рішенням ГУ ДПС у Полтавській області від 19.06.2024 анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ "СТРОЙ- ІНВЕСТХОЛД", з причини: 23 - надання декларацiй про вiдсутнiсть поставок. На дату анулювання свідоцтва платника ПДВ у ТОВ "СТРОЙ- ІНВЕСТХОЛД" рахувалися залишки ТМЦ на загальну суму 3834215 грн. (у т. ч. ПДВ 768843 грн.), при цьому підприємством у відповідності до пункту 184.7 ст. 184 ПКУ самостійно не визначено та не нараховано податкові зобов`язання, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 766843 грн за червень 2024 р. Також на порушення п. 198.5 ст. 198, п.201.1, п.201.7, п.201.10 ст. 201 ПК України ТОВ "СТРОЙ-ІНВЕСТХОЛД" податкова накладна на суму ПДВ 766843 грн за червень 2024р. не виписана та не зареєстрована в установлений термін в Єдиному реєстрі податкових накладних. Таким чином, податкові повідомлення-рішення від10.09.2024 № 2, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2024 року у розмірі 766843,00 грн, та від 10.09.2024 №2, яким застосована штрафна санкція з ПДВ у розмірі 3400,00 грн, є правомірними, винесеними відповідно до чинного податкового законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційн скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "БУД-ІНВЕСТХОЛД", яке змінило попереднє найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю "СТРОЙ-ІНВЕСТХОЛД" на підставі протоколу № 3/2024 Загальних зборів Учасників від 10.12.2024, зареєстроване як юридична особа, ідентифікаційний код 41938147, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Наказом Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.08.2024 № 2219-п вирішено провести документальну позапланову перевірку ТОВ "СТРОЙ ІНВЕСТХОЛД" (код 41938147) щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за червень 2024 року, яке визначено з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах, дата початку перевірки 07.08.2024, тривалість перевірки - 5 робочих днів.

У період з 07.08.2024 по 13.08.2024 посадовими особами Головного управління ДПС у Полтавській області на підставі направлень від 06.08.2024 № 3936, № 3937 та відповідно до наказу від 06.08.2024 № 2219-п проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "СТРОЙ-ІНВЕСТХОЛД" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за червень 2024 року, за наслідками якої складено Акт від 20.08.2024 № 11415/16-31-07-02-01/41938147.

Перевіркою встановлено про наступні порушення ТОВ "СТРОЙ-ІНВЕСТХОЛД", а саме:

- п. 184.7 ст. 184, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України - завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду за червень 2024 року на суму 766843 грн;

- п. 201.1. ст. 201, п. 201.7. ст. 201, п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого не складено та не зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних в установлений законодавством термін.

Зазначений Акт перевірки вручено 20.08.2024 директору ТОВ "СТРОЙ-ІНВЕСТХОЛД", що засвідчено підписом останнього на примірнику Акту перевірки.

На підставі висновків Акту перевірки Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

1) № 2 від 10 вересня 2024 року, яким зменшено ТОВ "СТРОЙ-ІНВЕСТХОЛД" розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, визначений у декларації № від 22.07.2024 за червень 2024 року, на суму 766843 грн;

2) № 2 від 10 вересня 2024 року, яким застосовано до ТОВ "СТРОЙ-ІНВЕСТХОЛД" штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на додану вартість у сумі 3400 грн.

Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначає Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).

За визначенням, що міститься у пп. 14.1.178. п. 14.1. статті 14 ПК України, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Відповідно до положень пунктів 200.1., 200.4. статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Подання платником декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень, є підставою для здійснення документальної позапланової перевірки згідно з пп. 78.1.8. п. 78.1. статті 78 ПК України.

В силу вимог п. 183.18. статті 183 ПК України особі, що реєструється як платник податку, присвоюється індивідуальний податковий номер, який використовується для сплати податку.

Відповідно до положень пункту 184.1. статті 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо, зокрема, особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту (пп. "г").

Згідно з пунктами 184.5, 184.6 статті 184 ПК України з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, складання податкових накладних.

У разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.

Пунктом 184.7. статті 184 ПК України передбачено, що якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов`язаний визначити податкові зобов`язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

Згідно з пп. "г" п. 198.5. статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

За приписами пункту 189.1. статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Своєю чергою відповідно до п. 201.1. статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.7. статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).

Відповідно до абзацу 4 пункту 120-1.2 статті 120-1 ПК України у разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.

Отже, законодавцем визначено певні умови, за яких платник податків зобов`язаний визначити суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість в останньому звітному (податковому) періоді у випадку анулювання його реєстрації як платника ПДВ: а) включення сум податку по товарам/послугам та необоротним активам до податкового кредиту; б) не використання товарів/послуг та необоротних активів у оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.

Так, предметом спору у цій справі є податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 2 від 10 вересня 2024 року, яким зменшено ТОВ "СТРОЙ-ІНВЕСТХОЛД" розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, визначений у декларації № від 22.07.2024 за червень 2024 року, на суму 766843 грн та № 2 від 10 вересня 2024 року, яким застосовано до ТОВ "СТРОЙ-ІНВЕСТХОЛД" штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на додану вартість у сумі 3400 грн.

Підставою для зменшення позивачу розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість, визначеного за червень 2024 року на суму 766843 грн та застосування штрафних санкцій на суму 3400 грн послугувало встановлене перевіркою порушення позивачем пункту 184.7 статті 184, пункту 189.1. статті 189, пункту 198.5 статті 198, п. 201.1. ст. 201, п. 201.7. ст. 201, п. 201.10. ст. 201 ПК України з огляду на те, що підприємством не визначено і не задекларовано податкові зобов`язання з ПДВ за червень 2024 року на суму 766843 грн, а також не складено та не зареєстровано податкову накладну на суму ПДВ 766843 грн за червень 2024 року за умови, що рішенням ГУ ДПС у Полтавській області від 19.06.2024 анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ "СТРОЙ-ІНВЕСТХОЛД".

Матеріалами справи підтверджено, що 22.07.2024 ТОВ "СТРОЙ-ІНВЕСТХОЛД" подано до Головного управління ДПС у Полтавській області податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2024 року, реєстраційний номер , в якій у рядку 19 визначено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 766843 грн (т.5, а.с. 22).

Згідно з довідкою про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (Д2) за червень 2024 року сума від`ємного значення ПДВ 766843 грн виникла за такі періоди: травень 2024 року - 630676 грн, червень 2024 року - 136167 грн (т. 5, а.с. 24).

В ході перевірки на вимогу податкового органу ТОВ "СТРОЙ-ІНВЕСТХОЛД" проведено інвентаризацію товарів, за результатами якої складено інвентаризаційну відомість від 07.08.2024, якою підтверджено наявність товарів на складі на загальну суму 3834215 грн (т. 5 а.с. 16, 17). ПДВ з такої суми за основною ставкою (20%) складає 766843 грн.

Правомірність віднесення позивачем сум ПДВ до податкового кредиту за травень та червень 2024 року, що вплинуло на формування від`ємного значення у червні 2024 року, та документальне підтвердження таких сум контролюючим органом в Акті перевірки не заперечується. При цьому вказано, що платник податків не оформляв взаємовідносини з контрагентами, які мають ознаки ризиковості, відображення яких у бухгалтерському та податковому обліку вплинуло на визначення у Декларації від`ємного значення з ПДВ (т. 1, а.с. 49).

Позивачем вказано, що до матеріалів справи ним надано договори, первинні документи, податкові накладні, на підтвердження господарських операцій, за наслідками яких сформовано податковий кредит та від`ємне значення у червні 2024 року, будь-яких зауважень до таких документів відповідачем не надано.

Водночас контролюючий орган виходив з того, що рішенням ГУ ДПС у Полтавській області від 19.06.2024 анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ "СТРОЙ-ІНВЕСТХОЛД", на дату анулювання свідоцтва платника ПДВ у ТОВ "СТРОЙ-ІНВЕСТХОЛД" рахувалися залишки ТМЦ на загальну суму 3834215 грн (у т.ч. ПДВ 768843 грн), відтак підприємство мало обов`язок самостійно визначити та нарахувати податкові зобов`язання відповідно до пункту 184.7. статті 184 ПК України, та відповідно скласти і зареєструвати податкову накладну, однак не здійснило такі дії.

Отже, єдиною причиною висновків контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства, на підставі яких Головним управлінням ДПС у Полтавській області спірними податковими повідомленнями-рішеннями зменшено позивачу розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за червень 2024 року на суму 766843 грн та застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на додану вартість у сумі 3400 грн, послугував факт анулювання реєстрації позивача платником ПДВ за рішенням ГУ ДПС у Полтавській області від 19.06.2024.

Так, матеріалами справи підтверджено, що рішенням Головного управління ДПС у Полтавській області № 3950 від 19.06.2024, анульовано реєстрацію платника ПДВ ТОВ "СТРОЙ-ІНВЕСТХОЛД" (дата реєстрації платником 01.05.2023, індивідуальний податковий номер 15) з підстави пп. "г" п. 184.1. статті 184 ПК України - особа протягом 12 послідовних податкових місяців подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, дата анулювання реєстрації - 19.06.2024.

Контролюючим органом надіслано вказане рішення позивачу засобами поштового зв`язку 24.06.2024, однак повернуто без вручення із довідкою установи поштового зв`язку про причини повернення/досилання "за закінченням терміну зберігання".

Після отримання позивачем інформації про рішення Головного управління ДПС у Полтавській області № 3950 від 19.06.2024, останнє оскаржено у судовому порядку.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 у справі №440/10012/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй-Інвестхолд" до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 19.06.2024 № 3950, яким анульовано реєстрацію платника ПДВ, зобов`язано Державну податкову службу України поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй-Інвестхолд" як платника ПДВ з дати анулювання. Зобов`язано Державну податкову службу України відновити в системі електронного адміністрування ПДВ облікові дані та записи рахунків інтегрованої картки, реєстраційний ліміт (сума податку Товариства з обмеженою відповідальністю "Строй-Інвестхолд", на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних), який був станом на 19.06.2024, шляхом збільшення реєстраційної суми в системі електронного адміністрування ПДВ.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2025 у справі № №440/10012/24 апеляційні скарги Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України - залишено без задоволення, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 по справі № 440/10012/24 - залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 26.02.2025 у справі № 440/10012/24 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2025 року по справі № 440/10012/24.

Отже, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено протиправність та скасовано рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 19.06.2024 № 3950 про анулювання реєстрації позивача як платника ПДВ.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з приписами частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання (частина 2 статті 372 КАС України)

Таким чином законна сила судового рішення - це така його властивість, яка робить рішення загальнообов`язковим для виконання та поширюється на всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадових чи службових осіб та громадян. При цьому одним із основних елементів права є принцип правової впевненості, який, серед іншого, передбачає, що рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Водночас рішення суду про визнання протиправним та скасування правового акта індивідуальної дії (рішення контролюючого органу про анулювання реєстрації платника ПДВ), яке набрало законної сили, означає, що такий акт не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття, у тому числі до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 18 грудня 2020 року у справі № 804/3109/16, від 11.02.2021 у справі № 804/5054/16, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 19.06.2024 №3950 про анулювання реєстрації платника ПДВ, яке визнане протиправним та скасоване рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 у справі № 440/10012/24, що набрало законної сили 27.01.2025, не породжує для позивача правових наслідків від моменту його прийняття, а відтак не може підтверджувати встановлені контролюючим органом порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Такі висновки суду узгоджуються із положеннями абзацу шостого пункту 5.10 розділу V Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2014 р. за № 1456/26233, якими передбачено, що у разі скасування рішення про анулювання реєстрації, якщо інше не визначено судовим рішенням, контролюючий орган вносить до Реєстру запис про реєстрацію платника ПДВ із урахуванням таких особливостей:

1) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи відсутня наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється;

2) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації особа зареєстрована платником ПДВ повторно, дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті попередньої реєстрації платником ПДВ;

3) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації особа зареєстрована як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати податку на додану вартість, дата реєстрації платником ПДВ не змінюється, дата анулювання реєстрації відповідає даті, що передує дню переходу особи до застосування відповідної ставки єдиного податку, а причина анулювання - підпункту "в" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу. Анулювання реєстрації проводиться за заявою про анулювання реєстрації платника ПДВ або за рішенням контролюючого органу;

4) якщо на дату скасування рішення про анулювання реєстрації в особи є анульованою наступна (повторна) реєстрація, дата реєстрації платником ПДВ відповідає даті попередньої реєстрації платником ПДВ, а дата та причина анулювання реєстрації - даті та причині анулювання повторної реєстрації.

Таким чином, у разі скасування рішення про анулювання реєстрації відновлюється попередня дата реєстрації платника ПДВ, що свідчить про те, що платник повертається у правовий стан, що існував до прийняття відповідного рішення про анулювання реєстрації, яке не може тягнути жодних негативних наслідків для платника.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1ст. 9 КАС України).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-VI, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. А відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" висловлено позицію, відповідно до якої суд, при оцінці доказів, керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Разом із тим, вимога п. 1 ст. 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 по справі № 440/2123/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді В.А. Калиновський В.Б. Русанова