Справа № 754/6898/25
Суддя: Зотько Т. А.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/370/25
Справа №754/6898/25
РІШЕННЯ

Іменем України

31 липня 2025 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вимоги обґрунтовані тим, що 20 лютого 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 складено постанову №463, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 210 прим. 1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 25 500, 00 грн. 25 квітня 2025 року старшим державним виконавцем Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Барташовим Антоном Володимировичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3. Внаслідок факту відкриття виконавчого провадження позивач через електронний сервіс «ДІЯ» лише 26.04.2025 р. дізнався про існування оскаржуваної постанови. З тексту оскаржуваної постанови, на свій превеликий подив, позивач дізнався, що він нібито був присутній при розгляді адміністративної справи та навіть не визнав свою провину у скоєному правопорушенні. Позивач також акцентує увагу на тому, що відсутність факту своєчасного сповіщення про місце і час розгляду справи й унеможливило можливість присутності на вищезазначеному розгляді. Позивачу невідомо про факт складення протоколу про адміністративне правопорушення, що мав місце бути внаслідок вказаного в постанові невизнання ОСОБА_1 своєї провини. З урахуванням наведеного ОСОБА_1 вимушений звернутись до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.05.2025 року було визнано поважними причини строку на подання позовної заяви про скасування постанови та поновлено ОСОБА_1 строк на подання позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення та відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від представника відповідача - ОСОБА_6 на електронну пошту суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечують проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні посилаючись на те, що поштовим відправлення №625 від 27.11.2024 позивачу на його зареєстровану адресу місця проживання по АДРЕСА_1 була направлена сформована засобами Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів повістка №1478845 від 27.11.2024 про його виклик до відповідача на 07.12.2024 о 09.00 год. для уточнення даних. Вказане поштове відправлення разом із повісткою позивач не отримав і воно було повернуте відповідачу. Тобто, відповідач здійснив створення та направлення позивачу повістки №1478845 у відповідності до нормативних приписів. Тому відповідно до п.41 Порядку позивач є таким, що належним чином оповіщений про необхідність прибуття до відповідача за повісткою №1478845 належним чином. До відповідача позивач 07.12.2024 не з`явився. Факт нез`явлення позивачем до відповідача 07.12.2024 не оспорюється позивачем в поясненнях, які надавалися позивачем відповідачу при притягнені позивача до адміністративної відповідальності та не оспорюється і в позовній заяві. Позивач як обставину незаконності постанови зазначає те, що поштового відправлення і повістки він не отримував, відтак у нього відсутня вина у вчиненні адміністративного правопорушення. Таку позицію позивача відповідач розцінює як незнання або свідоме ігнорування приписів чинного законодавства про мобілізацію. Щодо дати оскаржуваної постанови, то відповідач зазначає, що в постанові допущена технічна помилка і замість вірного року «2025» помилково зазначено «2024». Про те, що в постанові допущена технічна помилка свідчать усі матеріали адміністративного провадження - і протокол №463 від 20.02.2025, і акт відмови від підпису протоколу, і акт відмові від отримання копії постанови про адміністративне правопорушення, і навіть записи в самій постанові (про дату набуття чинності, відповідна графа про отримання позивачем Постанови).

03.06.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої сторона позивача зазначає про те, що відповідачем складено протокол №463 про адміністративне правопорушення відповідно до якого ОСОБА_1 нібито відмовився від підпису та отримання зазначеного протоколу в присутності свідків. Але вказаних свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неможливо ідентифікувати - відсутні особисті данні (дата народження та місце проживання), а при уявному підтвердженні факту відмови від отримання другого примірнику протоколу свідок ОСОБА_4 взагалі зник, як наслідок не поставив свій підпис. Позивач заперечує свою присутність при складенні вказаного протоколу та взагалі не обізнаний щодо існування останнього до моменту отримання відзиву, як наслідок, на думку позивача, вказаний протокол має ознаки підробки та є неналежним доказом по справі. На час складення вказаного протоколу 20.02.2025 року о 11.40 та час призначення розгляду справи про адміністративне правопорушення 20.02.2025 р. о 13.00, що вказує на навмисне створення обставин щодо неможливості повноцінно прийняти участь у розгляді та скористатись своїми правами на ознайомлення з матеріалами, право на професійну правничу допомогу та підготовку заперечення, що є окремою підставою щодо визнання дій відповідача неправомірними.

Відповідно до ч. 5, 8 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.02.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ухвалено постанову № 463, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 25 500 грн.

20.02.2025 року уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 офіцером адміністративного відділення лейтенантом ОСОБА_5 складено протокол №463 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки останній 07.12.2024 о 09 год. 00 хв. не прибув за викликом ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк, зазначений у повістці від 27.11.2024 (повістка МОУ), яку не забрав з поштового відділення (повернута за закінченням терміну зберігання), чим порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», абз. 2 ч. 1 та абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, чим вчинив правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог закону та підлягає скасуванню, в оскаржуваній постанові зазначені неправдиві дані, а відтак постанова відповідача підлягає скасуванню.

У силу вимог передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, ч.3 ст. 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідно до частини третьої якої вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Згідно зі статтею 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У частині 1 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» закріплено, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_5, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановами Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016 та № 1487 від 30.12.2022.

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

Згідно зі ст. 235 КУпАП ІНФОРМАЦІЯ_5 розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст.ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені ІНФОРМАЦІЯ_5 розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники ІНФОРМАЦІЯ_5.

А відтак притягнення до відповідальності за ст. 210-1 КУпАП відбувається саме ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до вимог ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно зі ч. 3 ст.73 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до відкритих даних трекінгу поштового відправлення № 625, дані про відправлення за номером 625 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення №463 складено уповноваженим представником 20.02.2025 року, в той час як постанова №463 датована 20.02.2024 роком.

У відзиві сторона відповідача посилається на те, що в постанові допущена технічна помилка і замість вірного року «2025» помилково зазначено «2024», про що свідчать усі матеріали адміністративного провадження - і протокол №463 від 20.02.2025, і акт відмови від підпису протоколу, і акт відмови від отримання копії постанови про адміністративне правопорушення, і навіть записи в самій постанові.

Аналогічні розбіжності містяться в письмових поясненнях позивача.

Таким чином, враховуючи той факт, що дата ухвалої постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не відповідає даті вчинення адмністративного правопорушення, а доказів про виправлення вищевказаної описки суду надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позову про скасування даної постанови є доведеними та підлягають задоволенню судом.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Приписами частини 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Тобто суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам судочинства. Таким чином, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони. Саме інша сторона зобов`язана довести неспівмірність заявлених опонентом витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано витяг з договору про надання правової допомоги №250428-1 від 28.04.2025 року, Додаток №1 від 28.04.2025 року до договору №250428-1 від 28.04.2025 узгоджений перелік послуг.

Враховуючи вимоги діючого законодавства, надані стороною позивача письмові докази, та беручи до уваги заперечення відповідача, а також те, що справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи, суд вважає вказані понесені витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому суд приходить до висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з позивача на користь відповідача витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

У тому числі, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень сплачений позивачем судовий збір у розмірі 605,60 грн., відповідно до приписів ст. 139 КАС.

Відповідно до вимог ч.2 та ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у розмірі переплаченої суми.

Вивчивши письмові матеріали справи, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про повернення позивачу надміру сплачений судовий збір у розмірі 363, 36 гривень, що сплачений згідно платіжної інструкції № 8415-0368-7752-3133 від 04.05.2025 року на розрахунковий рахунок - UA0026004, отримувач - ГУК у м. Києві/Деснянський район/22030101, код банку отримувача - 899998, код отримувача - 37993783.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 9, 21, 72-78, 90, 121,123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, ст.210-1, 245, 251, 268, 280 КУпАП, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову №463 від 20.02.2024 року, складену відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КпАП України про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 500 гривень - скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП згідно постанови №463 від 20.02.2024 року - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 605,60 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4 000,00 гривень.

Повернути ОСОБА_1 надміру сплачений судовий збір у розмірі 363, 36 гривень, що сплачений згідно платіжної інструкції № 8415-0368-7752-3133 від 04.05.2025 року на розрахунковий рахунок - UA0026004, отримувач - ГУК у м. Києві/Деснянський район/22030101, код банку отримувача - 899998, код отримувача - 37993783.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Дані відповідачів: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду виготовлено 31.07.2025.

Суддя: Т.А.Зотько