Справа № 520/32584/24
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

31 липня 2025 року

м. Київ

справа №520/32584/24

адміністративне провадження № К/990/32257/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Гриціва М.І., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТІ ГРУП», про визнання протиправними та скасування постанов,

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТІ ГРУП», в якому просила:

1) визнати протиправним та скасувати рішення від 17.09.2024 №ЗХ/ЛВ/24518/PH/202/РО/Р3 про внесення змін до рішень, прийняте Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці;

2) визнати протиправними та скасувати постанови Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці про накладення штрафу:

- №ЗХ/ЛВ/24518/PH/202-ЗХ/ЛВ/30761/РН/П202/П342/ПТ/01/ПС/01 від 30.10.2024;

- №ЗХ/ЛВ/24518/PH/202-ЗХ/ЛВ/30761/РН/П202/П342/ПТ/02/ПC/02 від 30.10.2024;

- №ЗХ/ЛВ/24518/PH/202-ЗХ/ЛВ/30761/РН/П202/П342/ПТ/03/ПС/03 від 30.10.2024;

- №ЗХ/ЛВ/24518/PH/202-3Х/ЛВ/30761/РН/П202/П342/ПТ/04/ПС/04 від 30.10.2024;

- №ЗХ/ЛВ/24518/PH/202-ЗХ/ЛВ/30761/РН/П202/П342/ПТ/05/ПС/05 від 30.10.2024;

- №ЗХ/ЛВ/24518/PH/202-3Х/ЛВ/30761/РН/П202/П342/ПТ/06/ПС/06 від 30.10.2024;

- №ЗХ/ЛВ/24518/PH/202-ЗХ/ЛВ/30761/РН/П202/П342/ПТ/07/ПС/07 від 30.10.2024;

- №ЗХ/ЛВ/24518/PH/202-ЗХ/ЛВ/30761/РН/П202/П342/ПТ/08/ПС/08 від 30.10.2024;

- №ЗХ/ЛВ/24518/PH/202-ЗХ/ЛВ/30761/РН/П202/П342/ПТ/09/ПС/09 від 30.10.2024;

- №ЗХ/ЛВ/24518/PH/202-ЗХ/ЛВ/30761/РН/П202/П342/ПТ/10/ПС/10 від 30.10.2024;

- №ЗХ/ЛВ/24518/PH/202-ЗХ/ЛВ/30761/РН/П202/П342/ПТ/11/ПС/11 від 30.10.2024;

- №ЗХ/ЛВ/24518/PH/202-3Х/ЛВ/30761/РН/П202/П342/ПТ/12/ПС/12 від 30.10.2024;

- №ЗХ/ЛВ/24518/РН/202-ЗХ/ЛВ/30761/РН/П202/П342/ПТ/13/ПС/13 від 30.10.2024;

- №ЗХ/ЛВ/24518/PH/202-3Х/ЛВ/30761/РН/П202/П342/ПТ/14/ПС/14 від 30.10.2024;

- №ЗХ/ЛВ/24518/РН/202-ЗХ/ЛВ/30761/РН/П202/П342/ПТ/15/ПС/15 від 30.10.2024;

- №ЗХ/ЛВ/24518/PH/202-3Х/ЛВ/30761/РН/П202/П342/ПТ/16/ПС/16 від 30.10.2024;

- №ЗХ/ЛВ/24518/PH/202-3Х/ЛВ/30761/РН/П202/П342/ПТ/17/ПС/17 від 30.10.2024.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2025, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2025, позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, Західне міжрегіональне управління державної служби з питань праці звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснено в порядку спрощеного позовного провадження.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Відповідно до частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»;

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності справи у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, значення справи для сторін і суспільства, критеріїв визначених статтями 12, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, а також того, що дана справа не підпадає під перелік справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України), вказану касаційну скаргу подано на судове рішення у справі незначної складності.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

У порушення вимог частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України скаржник не навів виключних підстав, які допускають касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності.

Таким чином, подана скарга не відповідає процесуальним вимогам, встановленим законом, що виключає можливість відкриття касаційного провадження у цій справі.

Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить посилання на підстави незгоди з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування нормативно-правових актів.

Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено існування обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладені вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на наведене, Верховний Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.03.2025 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03.07.2025 у справі за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТІ ГРУП», про визнання протиправними та скасування постанов.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати в порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя М.І. Гриців

Суддя В.М. Шарапа