Справа № 344/7760/25
Суддя: Атаманюк Б. М.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/7760/25
Провадження № 2-а/344/87/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Атаманюка Б.М.,

секретаря Солонинко С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рядового поліції 1 взводу, 1 роти УПП в Закарпатській області Клюса Івана Івановича, Управління патрульної поліції в Закарпатській області, про скасування

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 01.05.2025 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до відповідача Рядового поліції 1 взводу, 1 роти УПП в Закарпатській області Клюса Івана Івановича, Управління патрульної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 12.05.2025 адміністративний позов залишено без руху, надано позивачу строк для виправлення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.05.2025 позовна заява прийнята до розгляду. Відкрите провадження, ухвалено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позов мотивований тим, що 22.04.2025 року в 15 год. 01 хв. рядовий поліції 1 взвод, 1 рота УПП батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області К.І. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4557750, якою визнав позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. У постанові вказано, що позивач 22.04.2025 року 14:46:36 (дорога М06 790 км) керуючи автомобілем Volkswagen Arteon НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 85 км/ в зоні дії знаку 3.29, обмеження швидкості руху 50 км./год., чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 35 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Trucam ТС000618, чим порушив п. 12.9 б. ПДР- перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху передбачені знаками 3.29.,3.31, 30.3. Позивач зазначає, що жодного порушення правил дорожнього руху та КУпАГІ він не вчиняв, а тому вважає, що вказана постанова прийнята з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, є незаконною та необґрунтованою.

Так, позивач зазначає, що 22.04.2025 року інспектор Клюса Іван Іванович фактично жодного розгляду справи не проводив. Не було оголошено про початок розгляду, позивачу не роз`яснено його прав, не надано можливості захищатися, давати пояснення і заявляти клопотання. Фактично відповідач після зупинки транспортного засобу взяв надані позивачем документи та сказав про перевищив швидкості руху та прийняв постанову. На заперечення позивача про те, що він нічого не порушував не реагував. Бажання позивача скористатись правовою допомогою було проігноровано. Пояснення про те, що жодних правил дорожнього руху позивач не порушував, як і прохання пред`явити докази не бралися до уваги та ігнорувалися. Тому, такими діями відповідач не тільки порушив вищевказані норми права, а й порушив законні права позивача.

На підставі зазначених обставин, позивач просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4557750 від 22.04.2025 р. - визнати протиправною та скасувати.

Представник відповідача скористався правом подання відзиву на позов в якому щодо задоволення позову заперечив. На обґрунтування заперечення зазначено, що 22 квітня 2025 року близько 14 год 46 хв. поліцейським УПП в Закарпатській області Клюсою І.І, під час несення служби та здійснення превентивних заходів щодо адміністративних правопорушень за перевищення встановлених обмежень швидкості руху в межах дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості 50 км/год) на 790 км автомобільної дороги М-06 (Київ - Чоп) було зафіксовано перевищення швидкості руху транспортним засобом Volkswagen Arteon з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який рухався зі швидкістю 85 км/год., перевищивши дозволене обмеження швидкості руху на 35 км/год. чим порушив вимоги пункту 12.9.6 ПДР України. Позивач - ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen Arteon з державним номерним знаком НОМЕР_2 порушив вимоги пункту 12.9.6 ПДР України, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в межах дії дорожнього знаку 3.29 (50 км/год.), за шо передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» вищевказаний транспортний засіб було зупинено. Інспектор належним чином представився, назвав причину та підставу зупинки та перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України па підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог пункту 12.9.6 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача, а саме - постанови серії ЕНА № 4557750 від 22.04.2025. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, також письмове пояснення позивача приєднано до матеріалів справи. Інспектор виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 340 (триста сорок грн. нуль коп.), відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, та під підпис було запропоновано отримати її копію.

Представник відповідача долучив до матеріалів справи відео доказ та зазначає, що з відеозапису з нагрудної камери поліцейського № 470056 вбачається наступне: о 14 год 57 хв - водія (позивача) поліцейський ознайомлює із схемою організації дорожнього руху на 790 км, автомобільної дороги М-06 (Київ-Чоп) та з доказом скоєння правопорушення. 0 15 год 00 хв - поліцейський ознайомлює водія з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Про факт ознайомлення позивача з вищеназваними правами свідчить також наявність підпису позивача в пункті 8 Постанови серії ЕНА № 4557750. О 15 год. 09 хв. 40 сек. - позивач отримує оскаржувану постанову від поліцейського. Поліцейський, розглядаючи дану справу з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. На підставі наведеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ч. 5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

За пунктом 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9. ПДР України).

Згідно із вимогами ч. 1ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст.251 КУАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення, а саме: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за якими нормами КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 4557750 рядового поліції 1 взвод, 1 рота УПП батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Клюса І.І. від 22 квітня 2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., за те, що 22.04.2025 року 14:46:36 (дорога М06 790 км) керуючи автомобілем Volkswagen Arteon НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 85 км/ в зоні дії знаку 3.29, обмеження швидкості руху 50 км./год., чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 35 км/год. Швидкість вимірювалась приладом Trucam ТС000618, чим порушив п. 12.9 б. ПДР- перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху передбачені знаками 3.29.,3.31, 30.3. (а.с.5).

Оглядом наданого відповідачем відеозапису на диску DVD-R та фотознімків з приладу ТruСАМ ТС000618 встановлено, що дійсно водій транспортного засобу Volkswagen Arteon НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 85 км/ в зоні дії знаку 3.29, обмеження швидкості руху 50 км./год., чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 35 км/год., чим порушив п. 12.9 б. ПДР- перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху передбачені знаками 3.29.,3.31, 30.3 (а.с.39-40,55).

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що в силу п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР України інспектором ПП зафіксовано у встановленому законом порядку, а тому суд визнає його як належний та допустимий доказ.

Законом України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису (п. 9 ч.1 ст. 31 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;

3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;

4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;

5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Тобто, положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію отриману за допомогою лазерного вимірювача та інформацію відеозапису в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruСam здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Крім цього, представником відповідача додано до відзиву письмові докази, що підтверджують, що застосування приладу TruСam є законним, оскільки визначене чинним Законом України «Про метрологію і метрологічну діяльність».

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, встановлено, що засіб вимірювальної техніки лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LT1 20/20 TruСam ТС000618 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, при цьому діапазон вимірювання швидкості від 2км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі +2 км/год в діапазоні від 2 до 200 км/год.(а.с.27-36).

Таким чином, дані з фотознімків та відеозапису, здійснені лазерним вимірювачем швидкості ТЗ TruСam, в розумінні положень статті 251 КУпАП, можуть мати доказовий характер у питанні встановлення факту перевищення ТЗ допустимої швидкості руху.

Тобто, обставин, які б виключали можливість застосування приладу LT1 20/20 TruСam ТС000618 судом не встановлено.

Доводи позивача щодо допущених відповідачем процесуальних порушень при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявним в матеріалах справи доказами.

Суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення та виносячи за її результатами оскаржувану постанову, відповідачем не було порушено вимог закону, а відтак, підстави для скасування оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення - відсутні.

На підставі викладеного, відповідно до статей 33, 121, 251, 252, 254, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись статтями 9, 77, 134, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Рядового поліції 1 взводу, 1 роти УПП в Закарпатській області Клюса Івана Івановича, Управління патрульної поліції в Закарпатській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Богдан АТАМАНЮК