Справа № 297/5081/24
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року ЛьвівСправа № 297/5081/24 пров. № А/857/2125/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Кухтея Р.В.

за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення з вирішення питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу,

у справі з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 грудня 2024 року (суддя Ільтьо І.І., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Берегове, дата складання повного рішення 30.12.2024),

в адміністративній справі №297/5081/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області,

про скасування постанови та закриття провадження у справі,

встановив:

У грудні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3641284 від 11 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження у справі про притягнення його до адмінвідповідальності закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в користь позивача понесені судові витрати.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 27.12.2024 в задоволенні позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. За результатами апеляційного розгляду апелянт просив скасувати оскаржене рішення суду від 27.12.2024 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача судові витрати.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 27 грудня 2024 року в адміністративній справі №297/5081/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови та закриття провадження у справі скасовано та ухвалено нову постанову. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3641284 від 11 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП закрито, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Закарпатській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у виді судового збору в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок сплаченого за подання адміністративного позову та судового збору в сумі 726 (сімсот двадцять шість) гривні 72 копійки сплаченого за подання апеляційної скарги.

На адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення з вирішення питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн..

Відповідач подав апеляційному суду заперечення на клопотання (заяву) щодо ухвалення додаткового рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу та просить відмовити у задоволенні такої заяви повністю.

У засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до статті 313 КАС України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість апеляційного розгляду справи у відсутності сторін (їх представників).

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та підстави поданої заяви щодо відшкодування витрат на правову допомогу та додані матеріали, зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.2 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 143 КАС України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Статтею 252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що до суду першої інстанції ОСОБА_1 було надано документи на підтвердження витрат на правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи №297/5081/24, зокрема: акт здачі-приймання наданих послуг, розрахунок гонорару за надання правової допомоги, фіскальний чек про оплату витрат на правову допомогу. Відповідну вимогу позивач ставив як у позовній заяві, так і у прохальній частині апеляційної скарги.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025 року не вирішувалось питання про відшкодування позивачу судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідну вимогу ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом цієї адміністративної справи в суді першої інстанції слід вирішити шляхом ухвалення додаткового судового рішення.

Вирішуючи по суті заяву (клопотання) ОСОБА_1 про відшкодування відповідних судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що вказана заява є частково обґрунтованою, з врахуванням наступного.

Відповідно до ч.2 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Отже, наведеними вище правовими нормами встановлено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім цього, колегія суддів враховує, що відповідно до п.4 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Тобто, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво, та інші види адвокатської діяльності.

Згідно п.9 ст.1 цього Закону, представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є, зокрема: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до ст.17 Закону України №3477- IV від 23.02.2006р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями).

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

У розглядуваній справі колегія суддів враховує, що подаючи позовну заяву, позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати.

До позовної заяви позивач додав Договір про надання послуг представника в адміністративній справі від 17.12.2024, акт здачі-приймання наданих послуг за Договором про надання послуг представника в адміністративній справі від 17.12.2024, розрахунок гонорару за надання правової допомоги, фіскальний чек про оплату витрат на правову допомогу (а.с.9-11).

Згідно Договору про надання послуг представника в адміністративній справі від 17.12.2024, укладеного між ОСОБА_1 (надалі - «Клієнт») та адвокат Мензак Юлієм Юлійовичем, погоджено, що Адвокат бере на себе зобов`язання щодо виконання функцій надання юридичної допомоги для захисту прав та свобод і законних інтересів Клієнта та послуг представника у адміністративній справі про скасування постанови у справі про адмінправопорушення, при розгляді її судами всіх інстанцій, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату винагороду за надання юридичних послуг представника. Конкретний обсяг роботи Адвоката визначається у погодженому сторонами Розрахунку гонорару за надання правової допомоги. За надання юридичної допомоги Клієнт зобов`язаний виплатити Адвокату гонорар за домовленістю сторін. Гонорар сплачується готівкою та/або перерахуванням коштів на банківський рахунок Адвоката, відповідно до погодженого сторонами Розрахунку гонорару за надання правової допомоги. У разі сплати коштів готівкою Адвокат у підтвердження такої сплати надає Клієнту квитанцію.

Відповідно до розрахунку гонорару за надання правової допомоги розмір гонорару становить 5000,00 грн та складається з виконаних дій, кількістю годин, вартістю одиниці, а саме: правовий аналіз наданих клієнтом пояснень, усні консультації клієнта - 1 год. вартістю 1000,00 грн; перегляд законодавчої бази, аналіз судової практики стосовно ситуації, описаної клієнтом - 1 год. вартістю 1000,00 грн; підготовка та подання адміністративного позову - 2 год. вартістю 2000,00 грн; контроль ходу розгляду справи дистанційними засобами та/або участь у судових засіданнях, подання необхідних клопотань - 1 год. вартістю 1000,00 грн..

Вказані послуги також зафіксовані в акті здачі-приймання наданих послуг за Договором без номеру від 17 грудня 2024 року про надання послуг та підписані сторонами.

Згідно фіскального чеку про оплату витрат на правову допомогу здійснено готівкою у сумі 5000,00 грн..

Надаючи оцінку наданим доказам щодо понесених позивачем витрат на надану правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 5000,00 грн., колегія суддів зауважує, що такий розмір не є у вказаному обсязі співмірним та обґрунтованим зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Так, суд апеляційної інстанції враховує, що дана справа не є справою складною і не потребує значних витрат зусиль та часу для формування правової позиції з огляду на досить обмежену законодавчу базу щодо правовідносин, які склалися, а тому у представника позивача не виникало складності підготувати позовну заяву.

Згідно розрахунку гонорару за надання правової допомоги та акта здачі-приймання наданих послуг за Договором від 17 грудня 2024 року про надання послуг надана правова допомога ОСОБА_1 полягала у правовому аналізі наданих клієнтом пояснень, усні консультації клієнта, перегляд законодавчої бази, аналіз судової практики стосовно ситуації, описаної клієнтом, підготовка та подання адміністративного позову, контроль ходу розгляду справи дистанційними засобами та/або участь у судових засіданнях, подання необхідних клопотань з загальним витраченим часом 5 год. з вартістю за одиницю 1000,00 грн..

Водночас, взявши до уваги принцип співмірності, заперечення відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції, виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5 статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України, колегія суддів вважає, що обсяг наданої стороні позивача професійної правничої допомоги у вказаній справі в суді першої інстанції складає не більше 1000 грн., із затраченим часом не більше 1-ї години (1000 грн. за 1 годину) (послуга - підготовка та подання позову), що є співмірним і обґрунтованим у вказаній справі.

З врахуванням встановленого та наведених правових норм колегія суддів формує висновок про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню фактична вартість витрат адвоката в суді першої інстанції у сумі 1000 грн..

Керуючись ст.ст. 134, 139, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення з вирішення питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задоволити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Закарпатській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції в сумі 1000 (однієї тисячі) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти вимог заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат відмовити.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. В. Кухтей

Повний текст додаткової постанови суду складено 31.07.2025 року