Справа № 360/1117/25
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового рішення

31 липня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1117/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2025 до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 , сформована у підсистемі заявником 21.07.2025, про ухвалення додаткового судового рішення у справі позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заяви зазначено, що 14 червня 2025 року в цій справі ним до Луганського окружного адміністративного суду подана заява, про те що на той час не оплачені витрати на правову допомогу адвоката, і що розмір витрат які він має сплатити будуть подані суду не пізніше 5 днів з моменту ухвалення рішення, на підставі ч. 7 ст. 139 КАС України.

Після ухвалення рішення Луганським окружним адміністративним судом йому адвокатом надано для оплати рахунок щодо витрат на правову допомогу.

Це витрати які мають бути сплачені у зв`язку з розглядом цієї справи.

Просить суд ухвалити додаткове рішення про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 6000 грн з відповідача.

Відповідачем 28.07.2025 сформовано у підсистемі «Електронний суд» заперечення проти заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі, які на адресу суду надійшли 29.07.2025.

У запереченнях представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вказує на пропущення позивачем строку звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення та просить постановити ухвалу про повернення заяви без розгляду.

Крім того, вказує, що до позову не додано ордер адвоката, який надавав послуги; у договорі про надання правової допомоги зазначено: п. 3.2 Розмір гонорару та порядок його оплати визначається Сторонами у Додатку № 1 до цього Договору. Однак, Додаток № 1 до заяви про ухвалення додаткового рішення не доданий. Не надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо).

Вважає, що спір у даній справі не є складним, а тому обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт на 6000,00 грн є неспівмірним з обставинами цього конкретного спору.

Просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24.07.2025 заяву про ухвалення додаткового судового рішення призначено до розгляду на 31.07.2025.

Позивач та представник відповідача у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив таке.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 закрито провадження у справі № 360/1117/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

З тексту ухвали судом встановлено, що відповідачем здійснено перерахунок розміру субсидії на оплату вартості або частини вартості найму (оренди) житлового приміщення не лише за квітень та травень 2025 року, а з 28.02.2025 по 24.08.2025, без включення до розрахунку сукупного доходу позивача за 3-4 квартал 2024 року щомісячного врахування розмірів мінімальної заробітної плати як платнику єдиного податку, тобто суб`єктом владних повноважень оскаржувані позивачем порушення були виправлені, і у суду відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення, а тому суд дійшов висновку, що станом на дату розгляду справи наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

В матеріалах справи № 360/1117/25 наявна заява позивача від 14.06.2025, у якій зазначено, що у зв`язку з тим, що не всі судові витрати, зокрема на правову допомогу ним зараз оплачені, документи, які підтверджують понесення цих витрат та їх сплати, будуть подані не пізніше п`яти днів після ухвалення рішення суду.

На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем разом із заявою від 21.07.2025 подано копію Договору про надання правової допомоги № 728 від 24.03.2025, укладений з адвокатом Щегловим Дмитром Сергійовичем, копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльність № 1015, видане на ім`я Щеглова Дмитра Сергійовича головою Луганської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, та акта від 18.07.2025 приймання-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги № 728 від 24 березня 2025 року.

Згідно зі статтею 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Ухвала суду про закриття провадження у справі постановлена судом 14.07.2025, а тому останнім днем подання до суду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі є 21.07.2025, оскільки 19 та 20 липня 2025 року припадають на вихідні дні.

Судом встановлено, що заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі сформована позивачем у підсистемі Електронний суд 21.07.2025, про це також свідчить квитанція № 4042337 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 21.07.2025 о 23:25.

Таким чином заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі ОСОБА_1 подав з дотриманням строків, встановлених статтею 139 КАС України, а тому вимоги представника відповідача про залишення вказаної заяви без розгляду є безпідставними.

Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката, складові якої визначаються частиною 3 статті 134 КАС України.

Водночас, необхідною умовою для відшкодування цих витрат є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, у строки, визначені частиною 7 статті 139 КАС України.

Відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність":

договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1);

- гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30).

Судом встановлено, що на підтвердження надання правничої допомоги заявником надано суду договір про надання правової допомоги № 728 від 24.03.2025, укладений з адвокатом Щегловим Дмитром Сергійовичем.

Те, що Щеглов Дмитро Сергійович є адвокатом підтверджено копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльність № 1015, видане на ім`я Щеглова Дмитра Сергійовича головою Луганської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Між тим, п. 3.2 Договору передбачено, що розмір гонорару та порядок його оплати визначається Сторонами у Додатку № 1 до цього Договору.

При цьому Додаток № 1 до заяви про ухвалення додаткового рішення заявником не надано.

Згідно п.п. 1.1.2 Договору сторони узгодили, що обсяг, вартість та порядок оплати послуг за цим договором визначаються актом виконаних робіт, який є невід`ємною частину договору та має бути скріплений підписами сторін.

В акті від 18.07.2025 приймання-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги № 728 від 24 березня 2025 року зазначено, що Сторони узгодили вартість однієї години залучення Адвоката до роботи над справою та до процесуальних дій на рівні 1200 грн за годину.

Згідно детального опису робіт робота адвоката складається з:

- складання адміністративної позовної заяви від 24.05.2025 р. до Луганського окружного адміністративного суду за позовом до ГУ ПФУ в Харківській області у справі № 360/1117/25 обсяг 6 сторінок, 3 години роботи, вартість 3600,00 грн;

- Складання та подання у справі № № 360/1117/25 заяв про відстрочення сплати судового збору від 26.05.2025, заява щодо витрат на правову допомогу від 14.06.2025, про уточнення позовних вимог від 17.06.2025, Клопотання про долучення доказів від 17.06.2025, додаткові пояснення від 14.07.2025 6 сторінок, 2 години, вартість 2400,00 грн.

При цьому, пунктом 5 Акту визначено, що разом з підписанням цього Акту, Клієнт одночасно сплачує Адвокату вартість отриманих послуг з правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 728 від 24 березня 2025 року за надані послуги, за переліком та вартістю, які визначені цим актом.

Тобто, позивач повинен був оплатити послуги адвоката одночасно з підписанням акту від 18.07.2025.

Однак, докази оплати послуг за договором про надання правової допомоги № 728 від 24.03.2025 позивачем суду так і не надано.

Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: ...На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Таким чином, суд зазначає, що на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачу необхідно було надати: договір на правову допомогу, додаток № 1 до Договору, оскільки це передбачено п. 3.2 Договору, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послу у встановленому законом порядку.

Разом з тим, позивачем надано лише копію договору про надання правової допомоги № 728 від 24.03.2025 та акту від 18.07.2025 приймання-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги № 728 від 24 березня 2025 року.

При цьому, позивачем не надано до суду Додаток № 1, яким, відповідно до п. 3.2 Договору передбачено розмір гонорару та порядок його оплати.

Також, станом на 31.07.2025 позивачем не надано до суду доказів оплати гонорару адвокату, хоча пунктом 5 Акту визначено, що разом з підписанням цього Акту, Клієнт одночасно сплачує Адвокату вартість отриманих послуг з правової допомоги за договором про надання правової допомоги № 728 від 24 березня 2025 року за надані послуги, за переліком та вартістю, які визначені цим актом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявник не надав суду докази на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного суду України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини третьої статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частиною четвертою статті 252 КАС України передбачено, що про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 243, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива