Справа № 140/4654/25
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року ЛуцькСправа № 140/4654/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В. І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 , відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та невиплати додаткової грошової винагороди позивачу у збільшеному до 100 000 гривень розмірі за період з 19.10.2023 по 13.12.2023 відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я; зобов`язати в/ч НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату додаткової грошової винагороди позивачу у збільшеному до 100 000 гривень розмірі за період з 19.10.2023 по 13.12.2023 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 був мобілізований та перебував на військовій службі у Збройних Силах України в період з 14.09.2022 по 07.02.2025 та брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи на території села Микільське Волноваського району Донецької області.

Вказує, що 20.03.2023 одержав вогнепальне осколкове поранення правої кисті, правого передпліччя, правого стегна, правої стопи, статевого члена з вилученням осколку, у зв`язку із яким позивачу була надана первинна медична допомога в ПХГ міста Покровськ, 21.03.2023 був госпіталізований до Комунального підприємства «Дніпропетровської обласної клінічної лікарні імені І. І. Мечникова» (ДМКЛ), де проходив лікування в стаціонарі до 23.03.2023 та був переведений на наступний етап медичної евакуації до Комунального підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня»

Після виписки з лікарні було проведено медичний огляд позаштатною військово- лікарською комісією з правами госпітальної ВЛК при КП «ВОПЛ м. Луцька» Волинської обласної ради, де встановлено діагноз і винесено постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювання та ступінь придатності до військової служби (довідка ВЛК №467 від 24.07.2024): поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини (Довідки про обставини травми від 20.04.2023 №1017, від 12.04.2023 №928), травма тяжка; захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини (довідка про безпосередню участь від 22.04.2024 №685/301/64/993/68/пс).

За період перебування на стаціонарному лікуванні у КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради з 19.10.2023 по 13.12.2023 відповідач не виплатив додаткову винагороду з розрахунку 100 000 грн.

З врахуванням вищенаведеного, 11.03.2025 позивач звернувся до в/ч НОМЕР_1 із заявою, згідно якої просив виплатити додаткову винагороду з розрахунку 100 000 грн за період з 19.10.2023 по 13.12.2023.

Відповідач листом від 08.04.2025 повідомив, що відповідно наданої виписки про проходження стаціонарного лікування в період з 19.10.2023 по 13.12.2023 було проведено медичний огляд позаштатною ВЛК при КП «ВОПЛ» міста Луцька, відповідно чого була винесена постанова про причинний зв`язок захворювання від 06.12.2023, яка надана не була, а тому у в/ч НОМЕР_1 немає достатніх підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.

Враховуючи зазначене вище, уважає дії командування в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати мені додаткової винагороди у відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 за період перебування мене на лікуванні у стаціонарі з 19.10.2023 по 13.12.2023 протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому просить адміністративний позов задовольнити (арк. спр. 1-4).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 41).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 24.05.2025 представник в/ч НОМЕР_1 позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що постановою №168 встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

У позовній заяві позивач не надає документів, які б підтверджували зв`язок лікування за період з 19.10.2023 по 13.12.2023 з пораненням та саме перебування на стаціонарному лікуванні, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Фактично, позивач не довів, що весь заявлений період перебування на лікуванні з 19.10.2023 по 13.12.2023 пов`язаний із пораненням, отриманим під час виконання бойових завдань. Даний період стосувався іншого захворювань, що не підпадають під дію постанови №168.

Таким чином, підстави для нарахування додаткової винагороди за весь зазначений період відсутні. Нарахування та виплата додаткової винагороди здійснюються відповідачем виключно на підставі поданих документів, які підтверджують право на таку виплату (арк. спр. 45-49).

Інших заяв по суті справи, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) до суду не надходило.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 у період з 15.03.2023 по 20.03.2023 приймав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, що підтверджується копією відповідної довідки №685/301/64/993/68 від 22.04.2024 (арк. спр. 18).

Відповідно до довідки №1017 від 20.04.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивач 20.03.2023 при безпосередній участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконанні бойових завдань по захопленню позицій противника отримав вогнепальне осколкове сліпе поранення правої кості, правого передпліччя, правого стегна, правої стопи з вилученням осколку. Травмування солдата ОСОБА_1 настало під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із захистом Батьківщини (арк. спр. 17).

У період з 19.10.2023 по 13.12.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради з діагнозом: розлад адаптації у вигляді реакції на стрес з порушенням емоцій та поведінки, декомпенсація F43.2. Супутний діагноз: Наслідки закритої черепно-мозкової травми (2016), струс головного мозку, у вигляді стійного цефалгічного вестибулоатактичного і вираженого церебрастенічного синдромів (арк. спр. 34).

Довідкою військово-лікарської комісії від 21.02.2024 встановлено, що Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, травма тяжка; Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, травма тяжка.

Також встановлено посттравматичний стресовий розлад, тривожний варіант, стан нестійкої компенсації. Гастроезофагеальна рефлюксна хвороба. Рефлюкс-езофагіт І ступені. Хронічний гастро-дуоденіт нестійка ремісія без порушення функцій травлення СДГР. Хронічний холецисто-панкреатит, ремісія без порушення функції. Кісти праої нирки без порушення функції нирок. Проста набута кіста правої нирки. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби (арк. спр. 55).

Разом із тим, довідкою військово-лікарської комісії від 24.07.2024 №467 встановлено, що Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, травма тяжка.

Посттравматичний стресовий розлад з помірно вираженою симптоматикою та стабільним типом перебігу. F43.1. Гастроезофагеальна рефлюксна хвороба. Рефлюкс-езофагіт в стадії неповної ремісії. Хронічний гастродуоденіт в стадії неповної ремісії. Хронічний холецистопанкреатит, ремісія без порушення функції. К20, К21, К29, К76, К86. Проста набута кіста правої нирки. Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини (Довідка про безпосередню участь від 22.04.2024 №685/301/64/993/68/пс) (арк. спр. 37).

Позивач 11.03.2025 звернувся до відповідача із заявою про виплату (доплату у випадку, коли додаткова винагорода була виплачена не у повному обсязі) додаткової винагороди з розрахунку 100 00 грн за період з 19.10.2023 по 13.12.2023 (арк. спр. 38).

В/ч НОМЕР_1 листом від 08.04.2025 №685/310/2544/пс повідомлено, що відповідно наданої виписки №6040 від 13.12.2023 про проходження стаціонарного лікування в період з 19.10.2023 по 13.12.2023 було проведено медичний огляд позаштатною ВЛК при КП «ВОПЛ» м. Луцька, відповідно чого була винесена постанова про причинний зв`язок захворювання від 06.12.2023, яку позивач не надав, а тому у в/ч НОМЕР_1 немає достатніх підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 (арк. спр. 39).

Не погоджуючись із діями відповідача щодо невиплати йому додаткової винагороди за період його стаціонарного лікування з 19.10.2023 по 13.12.2023, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2011-XII) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами другою-четвертою цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

В пункті 12 Порядку №260, видно, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

Тобто, відповідно до вимог Постанови №168 та Порядку №260, підставою нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 гривень, за час перебування на стаціонарному лікуванні, а також перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії є пов`язаність цього поранення, травми саме із захистом Батьківщини.

Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402, у редакції, чинній на момент спірних правовідносин).

Пунктом 1.2 глави 1 Розділу І Положення № 402, встановлено, що Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

В абзаці 7 пункту 1.3 Положення №402, видно, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Пунктом 2.1 глави 2 Розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Однак, порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України визначений у главі 2 Розділу 2 Положення №402.

Згідно з пунктами 21.1, 21.2 глави 21 Розділу 2 Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

При цьому, постанови, які приймає ВЛК із встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), наведені у главі 21 розділу II цього Положення (пункт 20.7 глави 20 Розділу 2 Положення №402).

Пункти 21.7-21.8 глави 21 Розділу 2 Положення №402 передбачено, що Постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва). Також до ВЛК надається медична документація про первинне звернення за медичною допомогою військовослужбовця безпосередньо після одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).

Відповідно до пункту 21.5 глави 21 Розділу 2 Положення № 402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються, зокрема, в таких формулюваннях:

а) Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України.

в) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане, у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби, крім поранень (контузій, травм, каліцтв), одержаних за обставин фактичного виконання службових обов`язків, передбачених у підпункті а цього пункту.

г) Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку (вказується вид події, що призвела до нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби - якщо воно одержане військовослужбовцем у результаті нещасного випадку за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок вчинення ним правопорушення.

Отже, наведені положення передбачають право військовослужбовця на отримання довідки про обставини травми за наявності достатніх підстав, а також ініціювання цих питань та подання рапортів з питань, що виникають під час проходження військової служби.

Встановлення обставин поранення військовослужбовця здійснюється у передбаченому вищенаведеними нормативними актами порядку. Виданню військовослужбовцю довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) передує певна процедура, та її оформлення належить до виключної компетенції спеціально уповноваженого органу, відповідно до висновків, зазначених в акті комісією з розслідування нещасного випадку.

Таким чином, підставою для видачі наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Пунктом 1 постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

01.04.2022 до Постанови №168 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Таким чином, положеннями Постанови №168 передбачено дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100000,00 грн, а саме:

1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Спірним питанням в межах розгляду даної справи є наявність у позивача права на нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови №168 за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 19.10.2023 по 13.12.2023.

Так, матеріалами справи підтверджується та обставина, що у період 19.10.2023 по 13.12.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, що слідує з виписки №6040 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (арк. спр. 34).

Як випливає із тексту короткого анамнезу. діагностичного дослідження. перебіг хвороби. проведене лікування. стан при направленні. при виписці (пункт 7 виписки №6040), діагноз встановлено розлад адаптації у вигляді реакції на стрес з порушенням емоцій та поведінки, декомпенсація F43.2. Наслідки закритої черепно-мозкової травми (2016), струс головного мозку, у вигляді стійного цефалгічного вестибулоатактичного і вираженого церебрастенічного синдромів (арк. спр. 34)

Отже, у період з 19.10.2023 по 13.12.2023 позивач дійсно перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, однак його захворювання з діагнозом «Розлад адаптації у вигляді реакції на стрес з порушенням емоцій та поведінки, декомпенсація» не пов`язане з травмою, отриманою 20.03.2023, оскільки є наслідками закритої черепно-мозкової травми, отриманої у 2016 року, що підтверджено випискою №6040 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого.

У зв`язку із наведеним суд приходить до висновку про відсутність підстав для виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 у розмірі до 100 000 гривень за період його перебування на стаціонарному лікуванні з 19.10.2023 по 13.12.2023.

Вказана позиція узгоджується із постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2024 у справі №140/2165/24.

Разом із тим суд зауважує, що у довідках військово-лікарської комісії від 21.02.2024 №84 та від 24.07.2024 №467 (арк. спр. 37, 55) вказаний діагноз не фігурує та, в свою чергу, такому захворюванню не встановлено причинний зв`язок відповідно до пункту 21.5 глави 21 Розділу 2 Положення № 402.

Норми Постанови №168 передбачають підстави для отримання додаткової винагороди у розмірі 100000 грн протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні або у відпустці для лікування після тяжкого поранення, тобто лише у зв`язку із отриманням поранення (контузії, травми чи каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, а тому позивач не набув права на виплату винагороди у розмірі 100000 гривень під час лікування у зв`язку з вказаним захворюванням.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, однак позивачем в ході судового розгляду справи не доведено ґрунтовності пред`явлених вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про необґрунтованість адміністративного позову та відсутність підстав для його задоволення.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.І. Смокович