Справа № 520/14009/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2025 р. № 520/14009/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо повторного взяття на військовий облік військовозобов`язаних ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних та внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.04.1993 військово-лікарською комісією при Сахновщинському райвійськоматі Харківської області позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з обліку за гр. І ст. 30 "а" Розкладу хвороб та фізичних недоліків, що є додатком 2 до діючого на той час Положення про медичний огляд в Збройних Силах СРСР (в мирний та воєнний час), введеного в дію наказом Міністерства оборони СРСР від 09.09.1987 р. № 260 (запис у п. 29 графи ІХ військового квитка), де зазначено про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку військовозобов`язаних, які мають захворювання органів черевної порожнини з різким порушенням функцій. 17.05.2018 ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач виключений з військового обліку (запис у графі VIII військового квитка, стор. 26). Позивач через мобільний застосунок «Резерв+» сформував військово- обліковий документ, з якого довідався, що з 25.01.1988 перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 , відомості про виключення позивача з військового обліку у військово-обліковому документі відсутні. Позивач вважає свої права порушеними, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 03.06.2025 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження доставлена представнику позивача та відповідачу до їх електронних кабінетів через підсистему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку електронних листів.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого виклав свої заперечення проти позову, зазначивши, що умовою для виключення особи з військового обліку за станом здоров`я є рішення військово-лікарської комісії про визнання особи непридатною до військової служби з виключенням з військового обліку. Оскільки такі відомості відсутні, тому відсутні й правові підстави для виключення військовозобов`язаного ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних. Також, відповідач зазначив, що в наданому позивачем свідоцтві про хворобу № 2 від 04.01.1998 викладене рішення військово-лікарської комісії «годен к нестроевой службе в военное время», без виключення з військового обліку. Відповідач зазначив про відсутність підстав для задоволення позову та просить відмовити в його задоволенні.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд встановив наступне.

За доводами позивача, викладеними в позовній заяві, 15.04.1993 військово-лікарською комісією при Сахновщинському райвійськоматі Харківської області позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з обліку за гр. І ст. 30 "а" Розкладу хвороб та фізичних недоліків, що є додатком 2 до діючого на той час Положення про медичний огляд в Збройних Силах СРСР (в мирний та воєнний час), введеного в дію наказом Міністерства оборони СРСР від 09.09.1987 № 260 (запис у п. 29 графи ІХ військового квитка), де зазначено про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку військовозобов`язаних, які мають захворювання органів черевної порожнини з різким порушенням функцій, у зв`язку з чим 17.05.2018 ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач виключений із військового обліку (запис у графі VIII військового квитка, стор. 26).

Судом встановлено, що копія військового квитка позивача серії НОМЕР_1 містить відомості про виключення позивача з військового обліку, внесені 17.05.2018 (графа VIII військового квитка).

Також, військовий квиток (запис у п. 29 графи ІХ військового квитка) містить відомості про звільнення позивача від військового обов`язку на підставі рішення військово-лікарською комісії при Сахновщинському райвійськоматі Харківської області від 15.04.1993, яким позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з обліку за гр. І ст. 30 "а" Розкладу хвороб, введеного в дію наказом Міністерства оборони СРСР від 09.09.1987 № 260.

Із відомостей, наявних в електронному військово-обліковому документі в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (РЕЗЕРВ+), роздруківка якого наявна в матеріалах справи, встановлено, що позивач на даний час перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 (Сахновщина) в статусі військовозобов`язаного. Відомостей про визнання позивача непридатним до військової служби та виключення з військового обліку електронний військово-обліковий документ не містить. (а.с. 28-34)

У матеріалах справи міститься копія заяви позивача до начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (на даний час - ІНФОРМАЦІЯ_7 ) від 21.02.2025, згідно якої позивач просить виправити в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів помилку щодо позивача, а саме - виключити з військового обліку. Відомостей щодо надання відповідачем відповіді на заяву позивача матеріали справи не містять.

Вважаючи протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо повторного взяття на військовий облік військовозобов`язаного ОСОБА_1 , останній звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою, другою статті 17 Конституції України встановлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Згідно статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 "Про введення воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні" введений воєнний стан. У подальшому воєнний стан було неодноразово продовжено. На час розгляду справи воєнний стан триває.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до частини 1, 3 статті 33 Закону №2232-ХІІ військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Згідно з частиною 5 цієї статті Закону №2232-ХІІ, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина 1 статті 34 Закону №2232-ХІІ).

Пунктом 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 (далі - Порядок №1487) визначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством та проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.

Відповідно до частини 6 статті 37 Закон №2232-XII виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначені Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» № 1951-VIII від 16.03.2017 (далі за текстом - Закон № 1951-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1951-VIII єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - це інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Основними завданнями Реєстру є: ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (стаття 2 Закону № 1951-VIII).

Згідно зі статтею 3 Закону № 1951-VIII, основними засадами ведення Реєстру є:

1) обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

2) повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення, а також гарантує дотримання законодавства щодо захисту персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявних у Реєстрі.

Частиною 5 статті 5 Закону №1951-VIII передбачено, що органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: уповноважений орган адміністрування держателя Реєстру; оперативні командування; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; Центральне управління Служби безпеки України; відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (частини 8, 9 статті 5 Закону № 1951-VIII).

За змістом статті 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною (частина 3 статті 14 Закону № 1951-VIII).

Тотожні за змістом вказівки містяться у пункті 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, згідно яких районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони; надають громадянам України інформацію відповідно до статті 9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» шляхом взаємодії (обміну інформацією) через інформаційні (інформаційно-телекомунікаційні) системи Мінцифри в порядку, визначеному спільним наказом Мінцифри з Міноборони.

Також, відповідно до частини першої статті 34 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", персонально-якісний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей (біографічні дані, стан здоров`я, результати співбесід тощо) щодо призовників і військовозобов`язаних, які узагальнюються в особових справах призовників або в облікових картках військовозобов`язаних та реєструються в Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних. Ведення персонально-якісного обліку покладається на районні (міські) військові комісаріати.

З урахуванням зазначеного, суд зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_8 є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та здійснює функції із забезпечення актуалізації його бази даних.

Повертаючись до обставин даної справи суд зазначає, що військовий квиток позивача серії НОМЕР_1 (запис у п. 29 графи ІХ військового квитка) містить відомості про звільнення позивача від військового обов`язку на підставі рішення військово-лікарською комісії при Сахновщинському райвійськоматі Харківської області від 15.04.1993, яким позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з обліку за гр. І ст. 30 "а" Розкладу хвороб, введеного в дію наказом Міністерства оборони СРСР від 09.09.1987 № 260.

Також, військовий квиток містить відомості про виключення позивача з військового обліку, внесені 17.05.2018 (графа VIII військового квитка).

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на свідоцтво про хворобу № 2 від 04.01.1998, яким позивача визнано придатним до військової служби в воєнний час та непридатним у мирний час. Однак, суд зазначає, що копії такого свідоцтва матеріали справи не містять.

Натомість, матеріали справи містять копію свідоцтва про хворобу № 2 від 04.01.1988, яким позивача визнано придатним до військової служби в воєнний час та непридатним у мирний час. Однак, таке свідоцтво було видане в 1988 році, тобто до рішення військово-лікарською комісії при Сахновщинському райвійськоматі Харківської області від 15.04.1993, яким позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з обліку за гр. І ст. 30 "а" Розкладу хвороб, введеного в дію наказом Міністерства оборони СРСР від 09.09.1987 № 260, про що міститься відмітка у військовому квитку позивача, тому відсутні підстави для прийняття такого свідоцтва про хворобу до уваги.

Як вбачається з матеріалів справи на підставі зазначеного свідоцтва позивач знаходився на обліку з 25.01.1988 у ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується відомостями з роздруківки з застосунку "Резерв+". (а.с. 29)

У зв`язку з викладеним твердження щодо повторного взяття позивача на облік є необґрунтованим.

Більш того, відповідачем не враховано, що позивач на даний час фактично звернувся з заявою про актуалізацію даних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Разом з тим, надаючи оцінку діям відповідача в спірних правовідносинах, судом встановлено, що позивач 21.02.2025 засобами поштового зв`язку направив до відповідача заяву про актуалізацію даних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних.

Однак, відомостей щодо надання відповіді на заяву позивача від 21.02.2025 матеріали справи не містять. Документів, на підставі яких позивач обліковується як військовозобов`язаний, до суду також не подано.

Отже, суд, враховуючи наявні в матеріалах справи документи та повідомлені сторонами відомості, встановив, що відповідач не розглянув належним чином заяву позивача від 21.02.2025 про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про визнання непридатним до військової служби та про виключення його з військового обліку.

За викладених обставин, суд приймає до уваги доводи позивача про допущення відповідачем протиправної бездіяльності.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача виключити ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних та внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Судом встановлено, що саме відповідач наділений відповідними повноваженнями щодо розгляду заяви позивача та прийняття відповідного рішення щодо перевірки відомостей та внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Діючим законодавством не визначено чіткі умови для прийняття відповідного рішення відповідачем за наслідками розгляду відповідної заяви позивача, а тому суд не може підміняти територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, уповноважений на здійснення відповідних дій щодо перевірки наведених у заяві відомостей та внесення відповідних змін до електронного реєстру та військово-облікового документу або відмовити у внесенні таких змін.

За вказаних обставин, оскільки судом встановлено, що відповідачем не було належним чином розглянуто заяву позивача від 21.02.2025, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом зобов`язання відповідача розглянути по суті заяву позивача від 21.02.2025 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації щодо виключення позивача з військового обліку, з урахуванням висновків суду.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу в судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідачем під час розгляду справи не доведено правомірності своїх дій.

Дослідивши обставини справи та подані сторонами документи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судовий збір за подання позивачем даного позову до суду підлягав сплаті в розмірі 968,96 грн. Проте позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Суми судового збору, зайво сплачені позивачем при поданні позовної заяви, можуть бути повернуті за заявою позивача.

Отже, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 484,48 грн з огляду на часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 21.02.2025 про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_9 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.02.2025 про внесення в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН