Справа № 420/29047/24
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко О.А

секретар судового засідання Іщенко С.О.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 17.09.2024 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області щодо відмови у проведенні ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії у відповідності до п. 4-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням понадн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 19.03.2024 року згідно п. 4-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням понаднормового стажу тривалістю 22 роки за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років, з врахуванням виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , як працюючому пенсіонеру, за 2011, 2013, 2015, 2017, 2019, 2021, 2023 роки;

- з урахуванням висновків суду, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Одеській області внести зміни до пенсійної справи ОСОБА_1 у її особистому електронному кабінеті на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду понаднормовий стаж у кількості 22 роки.

Ухвалою суду від 23.09.2024 року позов залишено без руху.

04.10.2024 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позову разом із додатками.

21.10.2024 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позову, в якій позивач просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області щодо відмови, яка викладена у Листі № 12659-10580/II-02/8-1500/24 від 18.04.2024, у проведенні ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії у відповідності до п. 4-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з врахуванням понаднормового стажу тривалістю 22 роки за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років.

Ухвалою від 05 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 28 березня 2025 року визначено розгляд справи № 420/29047/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Визнано явку представника відповідача у підготовчі судові засідання обов`язковою.

Ухвалою суду від 05 травня 2025 року підготовче провадження у адміністративній справі 420/29047/24 - закрито. Призначено справу №420/29047/24 до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог в адміністративному позові зазначено, що ОСОБА_1 (надалі Позивач) є пенсіонером, отримує пенсію за віком та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, про що свідчить пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 . 3 20.10.2009 ОСОБА_1 на підставі Постанови Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 496/574/16-а призначена пенсія на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи. Станом на 20.09.2009 (день призначення пенсії) понаднормативний стаж позивача становив 8 років 7 місяців. Із матеріалів пенсійної справи вбачається, що за період з 2009 по квітень 2020 протягом 11 років здійснювалася так звана доплата за понаднормативний стаж 8 років. Однак з 2009 року позивачка продовжувала працювати, тому станом на час подання позовної заяви її понаднормативний стаж становить вже 22 роки. Стаж роботи ОСОБА_1 підтверджується трудовою книжкою, відомостями довідки ОК-5, даними про трудовий та страховий стаж Пенсійного фонду України (№ ОК ЗО: ) з 01.01.2004 31.08.2023, в якій зазначено, що вона неперервно працювала починаючи з 01.01.2004 31.08.2023 у відповідності до відомостей про страховий стаж за кожен місяць, протоколом призначення пенсії ОСОБА_1 органом ПФУ: 15535 Малиновське об`єднане управління ПФУ в м. Одеса від 26.03.2020 відомостями починаючи з 20.10.2009-01.12.2020. З матеріалів пенсійної справи вбачається, що ГУ ПФУ в Одеській області, під час призначення пенсії, не зарахував 22 роки понаднормового стажу та не підвищив розмір пенсії на умовах, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону № 1788-ХІІ, що стало підставою для заниження розміру пенсії. Відповідач постійно посилається на те, що перерахунок пенсії по стажу та заробітній платі проведено після внесення змін до ч. 1 ст. 28 Закону 1058-IV від 12.10.2009, тобто доплату розраховано за новими нормами, а саме за кожний повний рік страхового стажу понад 30 років жінкам, однак на позивачку дані норми не поширюються. 3 2009 року та по 30.06.2023 ОСОБА_1 була працюючим пенсіонером, але період з 2009 по 2020 не був зарахований ГУ ПФУ в Одеській області як понаднормовий. Такі дії свідчать про порушення права ОСОБА_1 на належний рівень соціального забезпечення та позбавляє її соціальних гарантій. Станом на час подання цієї позовної заяви сукупний страховий стаж позивача становить 42 роки, тобто понаднормовий стаж Позивача становить 22 роки. 22.03.2023 Позивач звернулася до відповідача із заявою щодо врахування понаднормового стажу в розмірі 20 років та перерахунку пенсії. Листом № 8521-7715/Р-02/8-1500/23 від 14.04.2023 відповідач відмовив у перерахунку та врахував лише 10 років понаднормового стажу, доплата становить 145,20 грн. 19.03.2024 позивач повторно звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням наявного понаднормового стажу. Листом № 12659-10580/П-02/8-1500/24 від 18.04.2024 відповідач повторно відмовив позивачу у перерахунку пенсії та не зарахував понаднормовий стаж у розмірі 22 роки при обчисленні пенсії (додається). Станом на 20.10.2009 - день призначення пенсії діяла редакція Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 12.10.2009. Постановою ВС від 18.03.2020 у справі № 496/574/16-а касаційну скаргу позивача було задоволено, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1 на пільгових умовах згідно пункту «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91 № 1788-ХІІ з 20.10.2009 року. Позивачка вважає, що її пенсія з 2009 року підлягає перерахунку за весь період згідно положень ст. 28 Закону № 1058, чинної станом на конкретний період - кожний місяць відповідного року за період, починаючи з жовтня 2009 року. Положення ч. 1 ст. 28 та п. 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 у редакції, чинній на відповідний період, Відповідачем застосовані не були, що призвело до заниження розміру пенсії позивача та, відповідно, порушення її пенсійних прав. Відповідач порушив права позивачки на перерахунок її пенсії з 20.10.2009 року з урахуванням ч. 1 ст. 28 та п. 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції, чинній на відповідний період - за кожен місяць відповідного року. Звернення позивачки до суду з даним позовом обумовлено тим, що розмір її пенсії за період з 2009 по 2024 не відповідає встановленому законодавством розміру. Пенсія позивача з 2009 року підлягає перерахунку за весь період згідно положень ст. 28 Закону № 1058, чинної станом на конкретний період, з урахуванням понаднормового стажу тривалістю 22 роки за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 19.11.2024 року (Вхід. №ЕС/64671/24) та 11.04.2025 (Вхід. ЕС/34870/25) до суду надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, що Головне управління розглянувши позовні вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком з 19.03.2024 згідно п. 4-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням понаднормового стажу тривалістю 22 роки за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років, з урахуванням виплачених сум вважає їх незаконними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. ОСОБА_1 з 20.10.2009 призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно рішення суду у справі №496/574/16, яке набрало законної сили 05.12.2017 року після його апеляційного оскарження. Зобов`язання щодо призначення пенсії у Головного управління виникли саме з 05.12.2017. Пенсія ОСОБА_1 обчислена із врахуванням норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на момент виникнення підстав призначення пенсії набрання рішенням суду законної сили) при страховому стажі 28 років 7 місяців (враховано по 30.09.2009), та середньомісячній заробітній платі 1954,93 грн, визначеній за періоди з 01.02.1992 по 31.10.1993, з 01.04.1997 по 30.06.2000 враховано нульовими значеннями та з 01.07.2000 по 30.09.2009 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір з 20.10.2009 становив 794,19 грн, де: розмір пенсії 754,35 грн; доплата за 8 років понаднормативного стажу 39,84 грн. З 01.04.2018 пенсію позивачу перераховано із врахуванням додаткового набутого страхового стажу та заробітної плати з 01.10.2009 по 28.02.2018. Пенсію обчислено при страховому стажі 36 років 11 місяців (враховано по 28.02.2018), середньомісячній заробітній платі 6529,13 грн, визначеній за період з 01.07.2000 по 28.02.2018 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір становив 2497,48 грн, де: розмір пенсії за віком 2410,36 грн; доплата за 6 років понаднормативного стажу 87,12 грн. При цьому, понаднормовий стаж враховано відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 28 Закону понад 30 років страхового стажу. В подальшому проводились перерахунки пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону із додаванням страхового стажу та заробітної плати з 01.04.2020 та з 01.04.2022. Пенсію обчислено при страховому стажі 40 років 8 місяців (враховано по 28.02.2022) та середньомісячній заробітній платі 14041,81 грн, визначеній за період з 01.07.2000 по 28.02.2022, та її розмір з 01.03.2024 становить 5855,58 грн, де: розмір пенсії за віком 5710,38 грн, доплата за 10 років понаднормового стажу 145,20 грн. Наступний перерахунок пенсії відповідно частини 4 статті 42 Закону було проведено в другому кварталі 2024 року. Дії Головного управління є правомірними та такими, що ґрунтуються на Конституції, Законах України, роз`яснювальних листах органів Пенсійного фонду, а позовна заява ОСОБА_1 є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

02.05.2025 року від ОСОБА_1 до суду надійшли «Заперечення на відзив» (Вхід. №42106/25) де зазначено, що 19.03.2025 позивач звернувся з заявою до відповідача, у якій просила ПФУ «зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , яка є працюючим пенсіонером, 12 років понаднормового стажу за період з 2009 по 2021 роки та збільшити розмір основної пенсії на 1% щомісяця» та здійснити перерахунок раніше назначеної пенсії ОСОБА_1 як працюючому, пенсіонеру за 2011; 2013; 2015; 2017; 2019; 2021; відповідно до статті 42 частини 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Верховний суд України 18 березня 2020 року виніс Постанову, в якій «зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1 на пільгових умовах згідно пункту «в» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII з 20 жовтня 2009 року. Зобов`язання щодо призначення пенсії y Головного управління виникла саме з 05.12.2017 року. Пенсія ОСОБА_1 обчислена з урахуванням норм закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсій страхування» на момент виникнення підстав призначення пенсії набрання рішення законної сили це дата 18.03.2020 року. ПФУ приводить обчислення пенсії, яке розраховане по 30.09.2009, тільки з 2008 року набула чинності інша формула нарахування пенсії та виходячи з Протоколу нарахування пенсії Пенсійний фонд України взяв за основу правила нарахування пенсії 2018 року, а підставлені цифри у формулі 2009 року, що свідчить про невірне застосування законодавства та зазначене призвело до значного зменшення щомісячної пенсії. Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня 2018 року без додаткового звернення особи проводили перерахунок пенсії відповідно частини 4 статті 42 Закону, при цьому ОСОБА_1 була позбавлена можливості своєчасно звертатися до ПФУ у 2011; 2013; 2015; 2017; 2019; 2021 роках так як справа про призначення пенсії на пільгових умовах знаходилась на розгляді в судах в період 2009-2020 років. В абзаці 12 відзиву вказано, що «Пенсію обчислено при страховому стажу 36 років 11 місяців.. доплата за 6 років понаднормового стажу 87.12», тільки 36 років 11 місяців 20 років. необхідного, тоді понаднормовий стаж складала в цей період 16 років 11 місяців, а не 6 років як стверджує ПФУ. Понаднормовий стаж відповідачем враховано відповідно до абз. 2 п.1 ст.28 Закону понад 30 років страхового стажу, хоча позивач є пенсіонером з 2009 року. В пенсійній справі відсутній перерахунок пенсії працюючому пенсіонеру кожні 2 роки ст. 42 ч. 4. Таким чином ніякого справедливого нарахування щомісячної пенсійної грошової допомоги не було.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позовну заяву, дослідивши обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги і заперечення та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено паспортом громадянина України (т. 1 а.с. 8), проживає з 27.12.1980 року в АДРЕСА_1 , що підтверджено витягом з Реєстру територіальної громади від 06.01.2023 року (т.1 а.с. 9), перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком, що підтверджено пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 від 08.01.2019 року (т.1 а.с. 10).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2016 року у справі № 2-а-7/11, визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.04.2009 року про підтвердження стажу роботи на посадах, що дає їй право на призначення пенсії на пільгових умовах та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Біляївському районі Одеської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 квітня 2009 року про підтвердження стажу роботи на посадах, що дає їй право на призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до вимог чинного законодавства.

З постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2017 р. у справі № 496/574/16-а вбачається, що «позивач звернувся до відповідача з вимогою про виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2016 року (справа №2-а-7/11). Вищенаведеним рішенням було зобов`язано відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 23 квітня 2009 року про підтвердження стажу роботи на посадах, що дає їй право на призначення пенсії на пільгових умовах у відповідності до вимог чинного законодавства. Будь яких інших обов`язків відповідача з зазначеного рішення не вбачається. Тим же рішенням Одеського апеляційного адміністративного суду було встановлено, що позивач з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з заявою, у встановленому законом порядку, не зверталась. Більш того, з матеріалів справи вбачається, що позивач взагалі не зверталась з такою заявою до відповідача. Рішенням відповідача №4 від 25 січня 2016 року ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недостатністю пільгового стажу для призначення пенсії.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2017 р. у справі № 496/574/16-а, скасовано Рішення №4 від 25 січня 2016 року, а в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

25 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про призначення пенсії за віком (т.1а.с. 117).

Згідно розпорядження Малиновського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, позивачці призначено пенсію за віком, при цьому загальний стаж роботи ОСОБА_1 станом на 31.03.2018 року становить 36 років 7 місяців 26 днів (т.1 а.с. 136, 137).

Постановою Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №496/574/16-а, скасовано постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року у справі № 496/574/16-а у частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання призначити та виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 з 20 жовтня 2009 року, прийнято у цій частині нову постанову, якою позов задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1 на пільгових умовах згідно пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII з 20 жовтня 2009 року. В іншій частині постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2017 року залишено без змін (т.1 а.с. 87 - 90).

З рішення Малиновського об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі №68 від 26 березня 2020 року вбачається, що відповідачем здійснено ОСОБА_1 з 20.10.2009 року перерахунок пенсії за віком. При цьому підставою перерахунку зазначено «Постанова від 18.03.2020 № 496/574/16-а». Страховий стаж (повний) визначено 28 років 7 місяців 7 днів. Доплата за понаднормовий стаж (за 8 років) визначена згідно абз 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (т.1 а.с. 79-86, 149-153).

З форми РС-право вбачається, що відповідачем визначено страховий стаж ОСОБА_1 , за період роботи з 01.09.1977 року по 30.09.2009 року 28 років 7 місяців 7 днів (т.1 а.с. 153)

З рішення відповідача №68 від 26 березня 2020 року вбачається, що страховий стаж за весь період перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 20.10.2009 року по 01.12.2020 року відповідачем враховано 8 років понаднормового стажу, тобто який був станом на 20.10.2009 року.

19 березня 2024 року позивач звернулася до Головного управління ПФУ в Одеській області з заявою про зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 , яка є працюючим пенсіонером, 12 (дванадцять) років понаднормового стажу з 2009 по 2021 роки, та збільшити розмір основної пенсії на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 , як працюючому пенсіонеру, за 2011, 2013, 2015, 2017, 2019, 2021 та 2023 роки з урахуванням розміру середнього заробітку, а також виплатити недораховані суми за вказаний період. Провести індексацію пенсії за весь період трудової діяльності, з урахуванням зарахованих 12 (дванадцять) років понаднормового стажу з 2009 по 2021 роки (а.с. 11-13).

18.04.2024 року відповідачем розглянута заява ОСОБА_2 та надано відповідь № 12659-10580/П-02/8-1500/24, де зазначено, що: «Вам з 20.10.2009 призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно рішення суду, обчислена при страховому стажі 28 років 7 місяців (враховано по 30.09.2009), та середньомісячній заробітній платі 1954,93 грн, визначеній за періоди з 01.02.1992 по 31.10.1993, з 01.04.1997 по 30.06.2000 враховано нульовими значеннями та з 01.07.2000 по 30.09.2009 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір з 20.10.2009 становив 794,19 грн, де: розмір пенсії 754,35 грн; доплата за 8 років понаднормативного стажу - 39,84 грн. Відповідно до частини 4 статті 42 Закону, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати, з якої обчислена пенсія. Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня 2018 року без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини. З 01.04.2018 Вашу пенсію перераховано із врахуванням додаткового набутого страхового стажу та заробітної плати з 01.10.2009 по 28.02.2018. Пенсію обчислено при страховому стажі 36 років 11 місяців (враховано по 28.02.2018), середньомісячній заробітній платі 6529,13 грн, визначеній за період з 01.07.2000 по 28.02.2018 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір становить 2497,48 грн, де: розмір пенсії за віком 2410,36 грн.; доплата за 6 років понаднормового стажу 87,12 грн. При цьому понаднормовий стаж враховано відповідно до абз. 2 п.1 ст. 28 Закону понад 30 років страхового стажу. В подальшому проводились перерахунки пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону із додаванням страхового стажу та заробітної плати з 01.04.2020 та з 01.04.2022. Пенсію обчислено при страховому стажі 40 років 8 місяців (враховано по 28.02.2022) та середньомісячній заробітній платі 14041,81 грн, визначеній за період з 01.07.2000 по 28.02.2022, та її розмір з 01.03.2024 становить 5855,58 грн, де розмір пенсії за віком 5710,38 грн, доплата за 10 років понаднормового стажу 145,20 грн…» (а.с. 14).

Позивачка вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області щодо відмови, яка викладена у листі № 12659-10580/II-02/8-1500/24 від 18.04.2024, у проведенні ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії у відповідності до п. 4-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з врахуванням понаднормового стажу тривалістю 22 роки за кожний повний рік страхового стажу понад 20 років, звернулася до суду з позовною заявою.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Приписами Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

З Постанови Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №496/574/16-а, вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зобов`язано призначити та виплатити пенсію ОСОБА_1 на пільгових умовах згідно пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII з 20 жовтня 2009 року.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції чинній на час виниклих правовідносин щодо призначення та виплати пенсії позивачці з 20 жовтня 2009 року), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

З форми РС-право вбачається, що відповідачем визначено страховий стаж ОСОБА_1 , за період роботи з 01.09.1977 року по 30.09.2009 року 28 років 7 місяців 7 днів (т.1 а.с. 153).

Отже станом на 30.09.2009 року страховий стаж позивачки становив 28 років 7 місяців 7 днів при необхідному стажі роботи відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не менше 20 років, тобто станом на 30.09.2009 року - понаднормовий стаж позивачки становив - 8 років (з 28 років трудового стажу).

З дослідженої судом трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 20 липня 1978 року (т.1 а.с. 17-19) вбачається, що позивачка після 30.09.2009 року продовжувала працювати:

- з 14.08.2002 по 02.08.2010 рік в Куліндоровському комбінаті хлібопродуктів оператором котельної;

- з 06.02.1912 по 18.12.2016 рік в ТОВ «Лукойл енергія і газ Україна» оператором котельної;

- з 21.11.2016 по 17.01.2017 рік - в Одеській філії ПАТ «Укртелеком» оператором котельної;

- з 10.02.2017 по 15.04.2017 рік в Нерубайському навчально-виховному комплексі школи гімназії машиністом (кочегаром) газової котельні;

- з 15.10.2017 по 20.12.2017 рік в Нерубайському навчально-виховному комплексі школи гімназії машиністом (кочегаром) газової котельні;

- з 16.07.2018 по 21.07.2018 рік - в АТ «Одесбудматеріалі» охоронцем;

- з 01.08.2018 по 31.01.2019 рік в ТОВ «Оілпродакшен» апаратником хімводоочищення котлів;

- з 01.04.2019 в Об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку «Четверта жемчужна» оператором котельні.

Отже з записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 20 липня 1978 року та з досліджених судом індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 (т.1 а.с. 75-78) вбачається, що позивачка продовжувала працювати та відповідно збільшувався її страховий та понаднормовий стаж.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( в редакції станом на жовтень 2009 року), мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Згідно ч.ч.1, 2 статті 28 Закону №1058-IV (в редакції Закону України від 03.10.2017 р. №2148-VIII) мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

З 1 січня 2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

8 липня 2011 року прийнятий Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» N 3668-VI (чинний з 01.10.2011). Розділ XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено пунктом 4-1.

В п. 4-1 Розділ XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV зазначено, що для осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», крім тих, яким після набрання чинності зазначеним Законом здійснювався перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії: мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за наявності у чоловіків 25 років, а у жінок 20 років страхового стажу; збільшення пенсії, передбачене абзацом другим частини першої статті 28 цього Закону, встановлюється за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам.

Суд зазначає, що для пенсій, призначених до 01.10.2011 року наявний в особи понаднормовий стаж не може бути обмежений.

Станом на день призначення пенсії ОСОБА_1 з 20.10.2009 року позивачці необхідно було мати 20 років страхового стажу. Тобто кожен повний рік стажу для позивачки понад 20 років є понаднормовим.

З дослідженого рішення Малиновського об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі від 26.03.2020 року вбачається, що пенсія призначена ОСОБА_1 з 20.10.2009 року та страховий стаж становив 28 років 7 місяців 7 днів.

Отже, вказане свідчить про те, що на правовідносини які є предметом у даній справі поширюються приписи статті 28 Закону №1058-ІV з урахуванням пункту 4-1 Прикінцевих положень цього Закону №1058-ІV.

Під час розгляду справи судом досліджено рішення Малиновського об`єднаного управління ПФУ в м. Одесі №68 від 26 березня 2020 року де зазначено, що на підставі постанови ВС від 18.03.2020 у справі № 496/574/16-а здійснено ОСОБА_1 з 20.10.2009 року перерахунок пенсії за віком. Страховий стаж (повний) визначено станом на 20.10.2009 року 28 років 7 місяців 7 днів, доплата за понаднормовий стаж (за 8 років) визначена згідно абз 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». (т.1 а.с. 79-86, 149-153).

В рішенні №68 від 26 березея 2020 року про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 зазначено, що станом : …

- на 31.12.2010 року понаднормовий стаж (за 8 років) …

- з 01.01.2011 - 31.03.2011, 01.04.2011 - 30.09.2011, 01.10.2011 30.11.2011, 01.12.2011 31.12.2011 - понаднормовий стаж (за 8 років);

- з 01.01.2012 31.03.2012, 01.04.2012 30.06.2012, 01.07.2012 30.09.2012, 01.10.2012 30.11.2012, 01.12.2012 - 31.12.2012 року - понаднормовий стаж (за 8 років);

- з 01.01.2013 30.11.2013 - понаднормовий стаж (за 8 років);

- з 01.12.2013 31.03.2014 - понаднормовий стаж (за 8 років);

- з 01.04.2014 31.03.2015 - понаднормовий стаж (за 8 років);

- з 01.04.2015 31.08.2015, 01.09.2015 30.11.2015, 01.12.2015 31.12.2015 - понаднормовий стаж (за 8 років);

- з 01.01.2016 30.04.2016, 01.05.2016 30.11.2016, 01.12.2016 31.12.2016 - понаднормовий стаж (за 8 років);

- з 01.01.2017 30.04.2017, 01.05.2017 30.09.2017, 01.10.2017 31.10.2017, 01.11.2017 30.11.2017, 01.12.2017 31.12.2017 - понаднормовий стаж (за 8 років);

- з 01.01.2018 20.04.2018, 21.04.2018 24.04.2018, 25.04.2018 30.06.2018, 01.07.2018- 30.11.2018, 01.12.- 31.12.2018 - понаднормовий стаж (за 8 років);

- з 01.12.2019 30.06.2019, 01.07.2019 30.11.2019, 01.12.2019 31.12.2019 - понаднормовий стаж (за 8 років);

- з 01.01.2020 30.06.2020, 01.07.2020 30.11.2020, 01.12.2020 довічно - понаднормовий стаж (за 8 років) визначений згідно абз 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Однак, відповідач 26 березня 2020 року при прийнятті рішення №68 визначив позивачці доплату за понаднормовий стаж до 20.10.2009 року за 8 років та не врахував понаднормовий стаж отриманий у період з 20 жовтня 2009 року до суду 26.03.2020 року 10 років.

Станом на день призначення пенсії позивачці (на виконання постанови Верховного суду від 18 березня 2020 року у справі №96/574/16-а) з 20 жовтня 2009 року необхідно було мати 20 років страхового стажу. Тобто кожен повний рік стажу для позивачки понад 20 років є понаднормовим. Таким чином у позивачки станом на дату виконання постанови суду 26.03.2020 року наявний страховий стаж 38 років 8 місяців 27 днів (розрахунок стажу по 29.02.2020 року (т.1 а.с. 203) та відповідно понаднормовий стаж, становить 18 років.

В рішенні №68 від 24 вересня 2020 року про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням стажу з 01.04.2020 року (т.1 а.с. 202) зазначено, що страховий стаж становить 38 років 8 місяців 27 днів при цьому відповідачем визначено доплату за понаднормовий стаж за 8 років.

Позивач 19.03.2024 року звернулася з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зокрема і з питанням про зарахування 12 років понаднормового стажу з 2009.

18.04.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області розглянута заява ОСОБА_1 та надано відповідь у Листі № 12659-10580/П-02/8-1500/24 де зазначено, що «з 20.10.2009 призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно рішення суду, обчислена при страховому стажі 28 років 7 місяців (враховано по 30.09.2009), та середньомісячній заробітній платі 1954,93 грн, визначеній за періоди з 01.02.1992 по 31.10.1993, з 01.04.1997 по 30.06.2000 враховано нульовими значеннями та з 01.07.2000 по 30.09.2009 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір з 20.10.2009 становив 794,19 грн, де: розмір пенсії 754,35 грн; доплата за 8 років понаднормативного стажу 39,84 грн. …. Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня 2018 року без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини. З 01.04.2018 Вашу пенсію перераховано із врахуванням додаткового набутого страхового стажу та заробітної плати з 01.10.2009 по 28.02.2018. Пенсія обчислена при страховому стажі 36 років 11 місяців (враховано по 28.02.2018), середньомісячній заробітній платі 6529,13 грн., визначеній за період з 01.07.2000 по 28.02.2018 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір становить 2494,48 грн, де розмір пенсії за віком 2410,36 грн.; доплата за 6 років понаднормового стажу 87,12 грн. При цьому понаднормовий стаж враховано відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 28 Закону понад 30 років страхового стажу. (т.1 а.с. 14). В подальшому проводились перерахунки пенсії відповідно до ч.4 ст. 42 Закону із додаванням страхового стажу та заробітної плати з 01.04.2020 та з 1.04.2022. Пенсію обчислено при страховому стажі 40 років 8 місяців (враховано по 28.02.2022) та середньомісячній заробітній платі 14041,81 грн, визначеній за період з 01.07.2000 по 28.02.2022 та її розмір з 01.03.2024 становить 5855,58 грн, де розмір пенсії за віком 5710,38 грн. доплата за 10 років понаднормового стажу 145,20 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України № 1058-IV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. … Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Відповідачем 24.05.2022 року прийнято рішення про перерахунок пенсії позивачки з 23.05.2022 року з урахуванням страхового стажу з 01.04.2022 року - 40 років 8 місяців 27 днів, однак визначено доплату за понаднормовий стаж за 10 років (т.1 а.с. 252).

Отже пенсійний орган повинен був розрахувати пенсію позивачки та встановити доплату з урахуванням понаднормового стажу 20 років. Водночас, відповідачем всупереч вказаним нормам законодавства не було проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням понаднормового стажу 20 років.

Також з дослідженого судом рішення відповідача від 26.05.2024 року №68 (т.1 а.с. 268), вбачається, що позивачем відповідно до абз.1 ч. 4 ст. 42 Закону України № 1058-IV проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 25.05.2024 року. Відповідачем визначено страховий стаж позивачки 42 роки 8 місяців 27 днів, при цьому доплата з 01.04.2024 року за понаднормовий стаж 12 років 174,24 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що пенсійний орган повинен був розрахувати пенсію позивачки та встановити доплату з урахуванням понаднормового стажу 22 роки. Водночас, ГУПФУ всупереч вказаним нормам законодавства не було проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням понаднормового стажу 22 роки.

З вище зазначеного вбачається, що станом на 20 жовтня 2009 року (дата призначення пенсії позивачці) страховий стаж становив 28 років 7 місяців, понаднормовий стаж 8 років. ОСОБА_1 продовжувала працювати, відповідно збільшувався її страховий та понаднормовий стаж. Проте відповідач при здійснені перерахунків пенсії ОСОБА_1 з 26.03.2020 року з 01.04.2022 року, з 01.04.2024 року не врахував у понаднормовий час позивачці період роботи з 2009 року по 2020 рік.

З урахуванням вище викладеного суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з урахуванням приписів ч.2 ст. 9 КАС України, шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області щодо відмови, яка викладена у Листі № 12659-10580/II-02/8-1500/24 від 18.04.2024, у проведенні ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії у відповідності до п. 4-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням понаднормового стажу та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 : з 26.03.2020 року з урахуванням доплати за понаднормовий стаж 18 років з урахуванням раніше виплачених сум; з 01.04.2022 року з урахуванням доплати за понаднормовий стаж 20 років з урахуванням раніше виплачених сум; з 01.04.2024 року з урахуванням доплати за понаднормовий стаж 22 років з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовної вимоги в частинні зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , як працюючому пенсіонеру, за 2011, 2013, 2015, 2017, 2019, 2021, 2023 роки суд зазначає наступне.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що на виконання постанови Верховного Суду від 18.03.2020 року позивачці 26.03.2020 року призначена пенсія з 20.10.2009 року за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Відповідно до ст. 84 Закону України «Про пенсійне забезпечення», перерахунок призначеної пенсії провадиться з таких строків: при виникненні права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15-го числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15-го числа.

Позивачка в період до 2020 року не зверталася з заявами до відповідача про перерахунок пенсії, оскільки лише 26.03.2020 року пенсія відповідно до постанови суду призначена ОСОБА_1 з 20.10.2009 року.

Враховуючи, що відповідач здійснював перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 20.10.2009 року саме 26.03.2020 року, відповідно відсутні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області здійснити перерахунок пенсії за 2011, 2013, 2015, 2017 роки

На підставі заяви ОСОБА_1 від 25.04.2018 року позивачці призначена пенсія за віком відповідно до приписів Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 9 липня 2003 року № 1058-IV

Згідно з ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV У разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію. Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Отже перерахунок проводиться з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Суд, з урахуванням положень ч.5 ст. 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02.04.2024 у справі № 420/19398/23, які полягають у такому.

Аналіз ч. 4 ст. 42 Закону № 1058-IV свідчить, що цією нормою встановлено можливість перерахунку пенсії застрахованій особі, яка продовжувала працювати, з урахуванням додатково набутого нею страхового стажу. Такий перерахунок, на вибір пенсіонера, може здійснюватись або лише з урахуванням додатково набутого страхового стажу за умови перерахунку пенсії із заробітної плати (доходу), з якої ця пенсія була обчислена, або з урахуванням як зазначеного стажу, так і заробітної плати, яку пенсіонер отримував уже після призначення пенсії.

Як вже зазначалось судом, позивачці 26.03.2020 року призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 20.10.2009 року при цьому ОСОБА_1 з 2009 року продовжувала працювати.

Окрім того з наданих відповідачем рішень про перерахунок пенсії вбачається, що з 01.09.2018 року, з 26.03.2020 року, з 01.04.2022 року та 01.04.2024 року проведено перерахунок пенсії позивачці.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовної заяви позивачки в частинні зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 як працюючому пенсіонеру, за 2019 р., за 2021 р., за 2023 р. оскільки від попередніх перерахунків пенсії минуло менше 24 календарних місяців, а тому для проведення перерахунку пенсії законні підстави відсутні.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області внести зміни до пенсійної справи ОСОБА_1 у її особистому електронному кабінеті на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду понаднормовий стаж у кількості 22 роки суд зазначає, що дана вимога є передчасною, оскільки внесення змін до пенсійної справи має відбутися після здійснення перерахунку пенсії тобто станом на дату розгляду справи ще не проведено, відповідно права позивачки в частинні внесення змін до пенсійної справи не порушені, а тому позовна вимога задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідності до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

За змістом статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу позивачем додано такі докази:

- договір від 26.02.2024 року про надання правничої допомоги 26К202402, укладений між ОСОБА_1 та компанією правової допомоги «Феміда» (т.1 а.с. 44), де визначено обсяг допомоги: консультація, правовий аналіз, написання заяви до ПФУ, адвокатські супроводження. За надання правової допомоги визначено гонорар 3000 грн.;

- договір від 12.06.2024 року про надання правничої допомоги К062406, укладений між ОСОБА_1 та компанією правової допомоги «Феміда» де визначено обсяг допомоги: консультація, правовий аналіз, написання позовної заяви до суду…. За надання правової допомоги визначено гонорар 5000 грн.; (т.1 а.с. 46);

- квитанцію до прибуткового касового ордера виданий компанією правової допомоги «Феміда» ОСОБА_1 без номері від 05.03.2024 р. про сплату за юридичні послуги 1000 грн (т.1 а.с. 45);

- квитанцію до прибуткового касового ордера виданий компанією правової допомоги «Феміда» ОСОБА_1 без номері від 26.02.2024 р. про сплату за юридичні послуги 2000 грн (т.1 а.с. 45);

Отже, матеріалами справи підтверджується надання правової допомоги ОСОБА_1 компанією правової допомоги «Феміда».

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05.07.2012 № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, зі змінами, затвердженими З`їздом адвокатів України 2019 року 15 лютого 2019 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

У відповідності з правовою позицією Верховного Суду, наведеною у додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанові Верховного Суду від 03.08.2021 у справі №480/3172/20.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, значення справи для позивача, предмет позову та обсяг задоволених позовних вимог, те, що дана справа відноситься до категорії справ незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження у порядку статті 262 КАС України, суд доходить висновку, що заявлений представником позивача до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Відтак, суд вважає заяву позивача частково обґрунтованою та що її необхідно задовольнити в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача 2000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи задоволення позову, суд дійшов висновку що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн., сплачений згідно квитанції від 16.09.2024 (а.с .7).

Керуючись вимогами ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області щодо відмови, яка викладена у Листі № 12659-10580/II-02/8-1500/24 від 18.04.2024, у проведенні ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії у відповідності до п. 4-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням понаднормового стажу

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 26.03.2020 року з урахуванням доплати за понаднормовий стаж 18 років з урахуванням раніше виплачених сум

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2022 року з урахуванням доплати за понаднормовий стаж 20 років з урахуванням раніше виплачених сум

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2024 року з урахуванням доплати за понаднормовий стаж 22 років з урахуванням раніше виплачених сум

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 1211,20 грн судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, (вул. Канатна, 83 м. Одеса, 65012, ).

Суддя О.А. Вовченко