Справа № 520/18274/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 р. № 520/18274/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашова Вадима Сергійовича щодо накладення арешту в рамках виконавчого провадження № 74948551 на рахунок НОМЕР_1 відкритий в АТ "Укрексімбанк", на який ОСОБА_1 отримується грошове забезпечення як військовослужбовця;

- скасувати постанову старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашова Вадима Сергійовича від 07.07.2025 в рамках виконавчого провадження №74948551 про арешт коштів боржника в частині, що стосується рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ "Укрексімбанк", належного ОСОБА_1 , та який використовується ним для отримання грошового забезпечення як військовослужбовця;

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашова Вадима Сергійовича щодо складання в рамках виконавчого провадження №74948551 платіжних інструкцій від 04.07.2025 №45876 та від 08.07.2025 №45971 про примусове списання з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "Укрексімбанк", грошових коштів;

- зобов`язати старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашова Вадима Сергійовича відкликати складені в рамках виконавчого провадження № 74948551 платіжні інструкції від 04.07.2025 № 45876 та від 08.07.2025 № 45971 про примусове списання з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "Укрексімбанк", грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.07.2025 старшим державним виконавцем Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашовим Вадимом Сергійовичем було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою, серед іншого, накладено арешт на банківський рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 , який відкритий в АТ "Укрексімбанк" та використовується для зарахування грошового забезпечення військовослужбовця, що фактично є його заробітною платою, що є протиправним. Також, позивач зазначив, що зважаючи на наявні попередні факти зняття арешту з цього ж рахунку, старшому державному виконавцю ОСОБА_2 було достеменно відомо про те, що банківський рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_1 відкритий в АТ "Укрексімбанк" відкритий для надходження заробітної плати, а саме грошового забезпечення військовослужбовця, тому дії державного виконавця щодо накладення арешту на кошти позивача в рамках виконавчого провадження № 74948551 та відповідна постанова про накладення арешту є протиправними. Також, за доводами позивача, відповідачем вчинено протиправні дії щодо складання в рамках виконавчого провадження № 74948551 платіжних інструкцій від 04.07.2025 № 45876 та від 08.07.2025 № 45971 про примусове списання з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "Укрексімбанк", грошових коштів. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою від 14.07.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження на 29.07.2025 об 11:00 год. Витребувано в Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції: матеріали виконавчого провадження № 74948551; документи на підставі яких прийнята оскаржувана постанова від 07.07.2025 у рамках виконавчого провадження № 74948551 про арешт коштів боржника. Зобов`язано Лозівський відділ державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати витребувані судом документи до суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

У судове засідання, призначене на 29.07.2025 об 11:00 год, сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення проти позову, зазначивши про правомірність накладення арешту на кошти позивача в рамках виконавчого провадження № 74948551. Просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач подав до суду витребувані судом документи. Також, відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа - Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", подало до суду заяву, згідно якої просить провести розгляд справи без її участі. Поклалася на розсуд суду.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд встановив наступне.

Державним виконавцем Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 08.05.2024 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74948551 з виконання виконавчого листа, виданого 08.11.2021 у справі № 520/215/21 Харківським окружним адміністративним судом. (а.с. 10)

08.05.2024 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника в рамках зазначеного виконавчого провадження. (а.с. 11)

22.05.2024 державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника в межах виконавчого провадження № 74948551. (а.с. 12) Підставою для зняття арешту в постанові зазначено, що згідно довідки банку - картковий рахунок відкритий для надходження заробітної плати. (а.с. 12)

06.05.2025 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника в рамках зазначеного виконавчого провадження. (а.с. 13)

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 07.06.2025 про зняття арешту з банківського рахунку позивача № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «Укрексімбанк», оскільки такий рахунок відкритий для надходження заробітної плати (грошового забезпечення військовослужбовця), про що свідчить довідка військової частини НОМЕР_2 від 29.05.2025. Копія такої довідки також надана позивачем до матеріалів даної справи. (а.с. 15-17, 27)

09.06.2025 державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника в межах виконавчого провадження № 74948551. (а.с. 14) Підставою для зняття арешту в постанові зазначено встановлення відомостей про приналежність банківського рахунку боржника до зарплатного.

04.07.2025 державним виконавцем винесено постанову про стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в розмірі 20 % доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає 642 774,37 грн та направлено до військової частини НОМЕР_2 . (а.с. 29)

07.07.2025 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 642774,37 грн. (а.с. 30)

Також, державним виконавцем складено платіжні інструкції від 04.07.2025 № 45876 та від 08.07.2025 № 45971 про примусове списання з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "Укрексімбанк", грошових коштів.

Позивач не погоджується з вищезазначеними діями відповідача та постановою про накладення арешту на кошти, в частині, що стосується рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АТ "Укрексімбанк", який використовується позивачем для отримання грошового забезпечення військовослужбовця, тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Частиною першою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин першої та другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до пункту 7 розділу VIII Інструкції, розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів, виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на майно боржника, його арешті або вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (частини 3 та 4 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (абзац перший частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Крім того, частина восьма розділу VIII Інструкції визначає, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові про накладення арешту зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

При цьому, частина 1 та 2 стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначають порядок звернення стягнення на майно боржника та обмеження щодо накладення арешту па кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, у випадках визначених Законами зазначеними у частині другій цієї статті та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Отже, зі змісту вищевказаних норм права слідує, що арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і являє собою сукупність заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. При цьому виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів, зокрема щодо коштів на банківських рахунках - відомості про володільця рахунку, номеру, виду рахунку, суми коштів, що зберігаються на ньому. Саме наявність таких даних дозволяє виконавцю здійснити арешт коштів, що знаходяться на банківських рахунках у відповідності до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу VIII Інструкції.

Аналіз вище зазначених норм дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму, що знаходиться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкрити після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

При цьому законом забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти па електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно достатні 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (абзац 2 частини 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відтак, частиною 2 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум. а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плата як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Відрахування, зокрема із заробітної плати, насамперед здійснюють підприємства установи та організації тощо, які й здійснюють нарахування цих виплат і відповідно частини першої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Частинами 2 та 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

З наведених норм права вбачається, що виконавець має повноваження звернути стягнення на заробітну плату боржника лише за відсутності іншого майна, на яке можливо звернення стягнення та для виконання рішення про стягнення періодичних платежів, однак у розмірі не більше 20 відсотків за наявності одного виконавчого документа та 50 відсотків заробітної плати за наявності декількох виконавчих документів (зведене виконавче провадження). Таке стягнення здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь-яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань.

Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя.

Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується.

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Судом встановлено, що в межах виконавчого провадження № 74948551 державним виконавцем раніше вже виносилися постанови про накладення арешту на кошти боржника.

Так, 08.05.2024 державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника в рамках зазначеного виконавчого провадження. (а.с. 11)

22.05.2024 державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника в межах виконавчого провадження № 74948551. (а.с. 12) Підставою для зняття арешту в постанові зазначено, що згідно довідки банку - картковий рахунок відкритий для надходження заробітної плати. (а.с. 12)

06.05.2025 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника в рамках зазначеного виконавчого провадження. (а.с. 13)

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 07.06.2025 про зняття арешту з банківського рахунку позивача № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «Укрексімбанк», оскільки такий рахунок відкритий для надходження заробітної плати (грошового забезпечення військовослужбовця), про що свідчить довідка військової частини НОМЕР_2 від 29.05.2025. Копія такої довідки також надана позивачем до матеріалів даної справи. (а.с. 15-17, 27)

09.06.2025 державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника в межах виконавчого провадження № 74948551. (а.с. 14) Підставою для зняття арешту в постанові зазначено встановлення відомостей про приналежність банківського рахунку боржника до зарплатного.

07.07.2025 державним виконавцем втретє винесено постанову про арешт коштів боржника саме в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 642774,37 грн. (а.с. 30)

Матеріали справи свідчать, що арешт був накладений державним виконавцем саме на кошти боржника в межах суми звернення стягнення, яка становить 642 774,37 грн, за виключенням коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, а не на банківський рахунок, як зазначає позивач.

У зв`язку з чим, позов у частині вимог про визнання протиправними дій старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашова Вадима Сергійовича щодо накладення арешту на рахунок не підлягає задоволенню, оскільки судом під час розгляду справи не встановлено вчинення відповідачем зазначених дій.

Разом з тим, суд зазначає, що матеріали справи містять довідку Військової частини НОМЕР_2 від 07.06.2025 № 222/28/7/1121, яка підтверджує, що позивач перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_2 (по мобілізації) з 05.02.2023 по теперішній час та довідку Військової частини НОМЕР_2 від 29.05.2025 №222/28/7/1057, з якої вбачається, що банківський рахунок № НОМЕР_1 відкрито ОСОБА_1 в АТ "Укресімбанк" у рамках зарплатного проекту для зарахування грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам. (а.с. 21, 23)

Матеріали справи не містять доказів, що виконавчий документ виконується боржником та з грошового забезпечення позивача утримуються грошові кошти у відповідному розмірі щомісячно.

Отже, з аналізу зазначених норм вбачається, що якщо не здійснюється утримання з грошового забезпечення боржника, то в межах дозволених законом розмірів відрахувань із такого грошового забезпечення може бути накладено арешт на кошти боржника (грошове забезпечення), які знаходяться на рахунку для отримання такого грошового забезпечення.

Оскільки інше розуміння закону нівелює виконання боржником своїх зобов`язань за виконавчим документом та такі заходи не порушують право позивача на оплату праці, адже таке обмеження здійснюється в межах розмірів, визначених законодавством.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, спірний арешт накладений на всю суму боргу, а не на частину коштів, що свідчить про те, що державним виконавцем при накладенні арешту на кошти, які є грошовим забезпеченням позивача, не враховано суму заборгованості та межі щомісячних відрахувань. Про вказані обставини свідчить направлення державним виконавцем платіжних інструкцій на списання коштів з позивача на загальну суму боргу.

Як наслідок, підлягає скасуванню постанова старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашова Вадима Сергійовича від 07.07.2025 в рамках виконавчого провадження №74948551 про арешт коштів боржника в сумі 642 774,37 грн у частині, що стосується рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "Укрексімбанк", належного ОСОБА_1 .

Також, враховуючи вищевикладені висновки суду, підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дій старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашова Вадима Сергійовича щодо складання в рамках виконавчого провадження №74948551 платіжних інструкцій від 04.07.2025 №45876 та від 08.07.2025 №45971 про примусове списання з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "Укрексімбанк", грошових коштів, та зобов`язання старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашова Вадима Сергійовича відкликати складені в рамках виконавчого провадження № 74948551 платіжні інструкції від 04.07.2025 № 45876 та від 08.07.2025 № 45971 про примусове списання з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "Укрексімбанк", грошових коштів.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України зазначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судовий збір за подання позивачем даного позову до суду підлягав сплаті в розмірі 1 937,92 грн. Проте позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Ураховуючи часткове задоволення позову, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Суми судового збору, зайво сплачені позивачем при поданні позовної заяви, можуть бути повернуті за заявою позивача.

Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає, що в позовній заяві позивачем зазначено, що докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу будуть надані пізніше, тому наразі суд не вирішує питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 6-9, 241-243, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Михайла Грушевського, буд. 7, м. Лозова, Лозівський район, Харківська область, 64602, ), третя особа - Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (вул. Антоновича, буд. 127, м. Київ, 03150, ) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашова Вадима Сергійовича від 07.07.2025 в рамках виконавчого провадження №74948551 про арешт коштів боржника в сумі 642 774,37 грн у частині, що стосується рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "Укрексімбанк", належного ОСОБА_1 .

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашова Вадима Сергійовича щодо складання в рамках виконавчого провадження №74948551 платіжних інструкцій від 04.07.2025 №45876 та від 08.07.2025 №45971 про примусове списання з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "Укрексімбанк", грошових коштів.

Зобов`язати старшого державного виконавця Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашова Вадима Сергійовича відкликати складені в рамках виконавчого провадження № 74948551 платіжні інструкції від 04.07.2025 № 45876 та від 08.07.2025 № 45971 про примусове списання з рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого в АТ "Укрексімбанк", грошових коштів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 31 липня 2025 року.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН