Справа № 120/7664/25
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 р. Справа № 120/7664/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

03.06.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Кучер Г.М., подана від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ? відповідач-1) та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі ? відповідач-2) про:

- визнання протиправними дії відповідача-2 щодо відмови позивачці у видачі довідок, що подаються для призначення пенсії державного службовця;

- зобов`язання відповідача-1 зарахувати до стажу державної служби позивачки періоди роботи в державних органах у відділеннях Держбанку СРСР та Агропромбанку СРСР з 14.03.1984 по 20.12.1990 та видати позивачці довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби за грудень місяць 2023 року, за формою відповідно до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622;

- визнання протиправним і скасувати рішення відповідача-1 № 46 від 05.05.2025 "Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 ";

- зобов`язання відповідача 2 здійснити переведення позивачки з 28.04.2025 на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII та здійснити перерахунок пенсії на підставі виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 28.04.2025 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідок від 22.04.2025 № 0200-0502-8/46813. Заяву було передано для розгляду за принципом екстериторіальності до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке 05.05.2025 прийняло рішення № 46, яким відмовлено у перерахунку пенсії, пославшись на її зменшення та "недоцільність" переведення.

Крім того, 23.05.2025 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листом № 0200-0502-8/58323 відмовило позивачці у видачі довідки за формою додатку 6 до Порядку № 622, зазначивши, що позивачка станом на 01.05.2016 не має необхідного стажу державної служби.

Відтак позивачка вирішила звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 09.06.2025 вказану позовну заяву залишено без руху, водночас представнику позивачки встановлено 10-денний строк з дня вручення (отримання) копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків, а саме надання суду документа про доплату судового збору зв подання адміністративного позову у розмірі 968,96 грн.

11.06.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано платіжну інструкцію від 11.06.2025 про сплату судового збору у вищезазначеному розмірі.

Ухвалою суду від 16.06.2025 позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

26.06.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 просить відмовити у задоволені позовних вимог, оскільки вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято правомірне та обґрунтоване рішення про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

Відповідач зазначає, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 є, зокрема, відсутність у позивачки станом на 01.05.2016 необхідного стажу державної служби, передбаченого пунктами 10 та 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" № 889-VIII.

Згідно із законодавством, для набуття права на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" особа повинна мати не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби. Оскільки ОСОБА_1 такого стажу не мала, пенсійний орган не має правових підстав для видачі довідки за формою додатку № 6 до Порядку № 622, яка є обов`язковою для переведення на пенсію державного службовця. Разом з тим довідку про складові заробітної плати за формою додатку № 4 до вказаного Порядку ОСОБА_1 було видано 22.04.2025 за № 0200-0502-8/46813. Втім, така довідка не дає підстав для перерахунку пенсії за нормами Закону України "Про державну службу", оскільки її видача не підтверджує наявність достатнього стажу державної служби.

07.07.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач-1 позов заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні.

Відповідач зазначає, що рішенням від 05.05.2025 № 46 позивачці обґрунтовано відмовлено у переведенні на пенсію державного службовця у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби та недоцільністю переведення, оскільки розмір пенсії у цьому разі буде меншим за вже призначену пенсію.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи на підтримку своїх вимог та заперечень, суд встановив такі обставини.

Позивачка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області, отримуючи пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

24.03.2025 позивачка звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області з заявою про видачу довідок про складові заробітної плати (оклад, ранг, вислуга років) за грудень 2023 року для призначення пенсії державного службовця. До заяви були додані документи, що підтверджують стаж державної служби тривалістю 26 років. На підставі звернення відповідачем-1 було видано довідки за формами додатків № 4 та № 5 до Порядку № 622, зокрема довідку від 22.04.2025 № 0200-0502-8/46813.

28.04.2025 позивачка звернулась з заявою № 1544 про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до пунктів 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII. Заява була передана для розгляду до ГУ ПФУ в Донецькій області за принципом екстериторіальності.

05.05.2025 вказане управління прийняло рішення № 46 про відмову у переведенні позивачки на пенсію державного службовця, обґрунтовуючи це зменшенням розміру пенсії (6602,48 грн порівняно з уже призначеною 6894,60 грн) та "недоцільністю" переведення. Інших причин відмови в рішенні не зазначено.

У поданій довідці від 22.04.2025 відповідач-1 підтвердив наявність у позивачки 26 років державної служби, оскільки зазначено надбавку за вислугу років у розмірі 50%. У зв`язку з цим позивачка 14.05.2025 повторно звернулася до відповідача-1 із заявою про видачу довідок для призначення пенсії за формою додатків № 4 і № 6 до Порядку № 622.

23.05.2025 відповідач-1 листом № 0200-0502-8/58323 відмовив у видачі довідки за формою додатка № 6, посилаючись на відсутність у ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 не менш як 20 років стажу на посадах державної служби. Водночас у додатку до листа вказано, що стаж державної служби складає 16 років 11 місяців.

Позивачка не погодилась із відмовою з огляду на те, що відповідно до записів трудової книжки, з 14.03.1984 по 20.12.1990 вона працювала на посаді бухгалтера у відділеннях Держбанку СРСР та Агропромбанку СРСР. Після цього, з 18.05.1999 по 30.05.2019, вона перебувала на державній службі в органах Пенсійного фонду України. Загальний стаж державної служби, включаючи зазначені періоди, становить понад 26 років.

Позивачка вважає, що періоди роботи у відділеннях Держбанку СРСР та Агропромбанку СРСР мають бути зараховані до стажу державної служби, оскільки відповідно до п. 2 Порядку № 283, затвердженого постановою КМУ від 25.03.2016 № 283, до стажу державної служби зараховується робота на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік СРСР, зокрема у Держбанку СРСР та Агропромбанку СРСР.

У зв`язку з наведеним позивачка вважає дії відповідача-1 щодо відмови у видачі довідки за формою додатку № 6, а також дії відповідача 2 щодо прийняття рішення № 46 від 05.05.2025 протиправними. Ці обставини стали підставою для звернення позивачки до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців визначається Законом України від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ "Про державну службу" (надалі ? Закон № 889-VІІІ).

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VІІІ з 01.05.2016 втратив чинність Закон України "Про державну службу" № 3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, пунктами 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VІІІ передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року ? страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, ? у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року ? страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, до 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

За наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, але в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців та станом на 01 травня 2016 року дату займали посади державної служби.

Такі ж висновки щодо застосування зазначених норм матеріального права викладені в постановах Верховного Суду від 29.09.2022 у справі № 234/6967/17, від 29.11.2022 у справі № 431/991/17, від 27.01.2023 у справі № 340/4184/21 та ряду інших.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 (із змінами) затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі ? Порядок № 622).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, ? заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 01.05.2016.

Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні (абзац 3 пункту 4 Порядку № 622); матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому-п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, здійснюється з урахуванням положень пунктів 4 і 42 цього Порядку.

Відповідно до пункту 42 Порядку № 622 для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, форму якого затверджено наказом Мінфіну від 28.01.2002 № 57 (з урахуванням змін, внесених наказом Мінфіну від 27.11.2023 № 661), або які звільнилися до 01.01.2024 з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31.12.2023, а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31.12.2023.

Для призначення пенсії державного службовця таким особам та особам, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, подаються довідки про: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4 Порядку № 622; розміри виплат, зазначених в абзаці шостому пункту 4 цього Порядку, за формою згідно з додатком 6 Порядку № 622.

Судом встановлено, що 24.03.2025 позивачка звернулась до ГУ ПФУ у Вінницькій області з заявою про видачу довідок про складові заробітної плати (оклад, ранг, вислуга років) за грудень 2023 року для призначення пенсії державного службовця. До заяви були додані документи, що підтверджують стаж державної служби тривалістю 26 років. На підставі звернення відповідачем-1 було видано довідки за формами додатків № 4 та № 5 до Порядку № 622, зокрема довідку від 22.04.2025 № 0200-0502-8/46813.

28.04.2025 позивачка звернулась із заявою № 1544 про переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця відповідно до пунктів 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII. Заява була передана до ГУ ПФУ в Донецькій області за принципом екстериторіальності.

05.05.2025 ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення № 46, яким відмовлено у переведенні на пенсію державного службовця, обґрунтовуючи це зменшенням її розміру (6602,48 грн порівняно з уже призначеною 6894,60 грн) та "недоцільністю" переведення. Інших причин відмови в рішенні не зазначено.

У поданій довідці від 22.04.2025 відповідач-1 підтвердив наявність у позивачки 26 років державної служби, адже зазначив надбавку за вислугу років у розмірі 50%. У зв`язку з цим позивачка 14.05.2025 повторно звернулася до відповідача-1 із заявою про видачу довідок для призначення пенсії за формою додатків № 4 і № 6 до Порядку № 622.

23.05.2025 відповідач-1 листом № 0200-0502-8/58323 відмовив у видачі довідки за формою додатка № 6, посилаючись на відсутність у позивачки станом на 01.05.2016 не менш як 20 років стажу на посадах державної служби. Водночас у додатку до листа вказано, що стаж державної служби складає 16 років 11 місяців.

Надаючи оцінку доводам та доказам сторін щодо незарахування до стажу державної служби періодів роботи позивачки у відділеннях Держбанку СРСР та Агропромбанку СРСР з 14.03.1984 по 20.12.1990, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 8 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Постанова Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 "Порядок обчислення стажу державної служби" (далі ? Порядок № 283), була прийнята на виконання постанови Верховної Ради України від 16.12.1993 "Про введення в дію Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII.

Отже, в даному випадку належить керуватися Порядком обчислення стажу держаної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 за № 283.

Абзацами 1, 2 та 3 пункту 2 Порядку 283 встановлено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

У Додатку до вказаного Порядку наведено Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.

Цим Переліком, серед іншого, передбачено Держбанк СРСР Зовнішекономбанк СРСР, Будбанк СРСР, Промбудбанк СРСР, Агропромбанк СРСР, Житлосоцбанк СРСР, Ощадний банк СРСР, їх республіканські банки (контори), крайові, обласні (міські) управління, а також міські і районні відділення.

Згідно з трудовою книжкою від 18.04.1983 серії НОМЕР_1 позивачка має трудовий стаж на посадах державної служби, що підтверджуються відповідними записами:

- запис № 5 ? 14.03.1984 прийнята тимчасово на посаду бухгалтера обліково операційноо відділу Козятинського відділення Держбанку СРСР;

- запис № 6 ? 04.06.1984 тимчасово призначена на посаду бухгалтера Козятинського відділення Держбанку СРСР;

- запис № 7 ? 06.06.1984 звільнена з посади бухгалтера Козятинського відділення Держбанку СРСР;

- запис № 8 ? 11.06.1984 прийнята на посаду бухгалтера Козятинського відділення Держбанку СРСР;

- запис № 9 ? 16.11.1984 переведена постійно на посаду бухгалтера Козятинського відділення Держбанку СРСР;

- запис № 10 ? 04.01.1988 звільнена у зв`язку з реорганізацією Козятинського відділення Держбанку СРСР;

- запис № 11 ? 04.01.1988 прийнята на посаду Козятинського відділення Агропромбанку СРСР;

- запис № 12 ? 20.12.1990 Козятинське відділення Агропромбанку СРСР реорганізоване в РАКАБ "Україна".

З 18.05.1999 призначена в Козятинський районний відділ Пенсійного фонду України на посаду спеціаліста 2-ї категорії відділу надходження доходів де і працювала до 30.05.2019.

Тобто, періоди роботи позивачки на посадах бухгалтера у відділеннях Держбанку СРСР та Агропромбанку СРСР мають бути зараховані до стажу державної служби.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в подібних правовідносинах (постанова № 334/4034/16-а від 15.01.2020).

Враховуючи викладене, періоди роботи позивачки у відділеннях Держбанку СРСР та Агропромбанку СРСР з 14.03.1984 по 20.12.1990 підлягають зарахуванню до стажу державної служби позивачки.

Також суд зазначає, що для видачі довідок про заробітну плату працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі в конкретному випадку необхідно додержання обов`язкової умови щодо наявності стажу державної служби не менше 20 років, при цьому немає значення наявність цього стажу станом на 01.05.2016. Вирішальним є те, що особа повинна мати не менш як 20 років стажу роботи державної служби та на дату виходу на пенсію не займати посаду в державних органах.

Відповідно до записів у трудової книжки, довідки від 22.04.2025 № 0200-0502-8/46813 з надбавкою за вислугу років 50% та витягу з довідки за 2019 рік вбачається, що стаж державної служби у позивачки становить понад 20 років.

На момент звернення до відповідача із заявою від 28.04.2025 про видачу довідок про заробітну плату, позивачка має понад 20 років стажу державної служби та не перебуває на державній службі.

Відтак, відповідач відмовляючи у видачі довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за грудень 2023 року у середніх розмірах по посаді начальника фінансово-економічного управління відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХII, пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII та Порядку № 622 діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, позаяк не сприяв у реалізації права позивачки на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про державну службу".

Отже, позивачка ОСОБА_1 набула право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" № 3723-XII.

Разом з тим оскаржуваним рішенням відповідач-1 відмовив у перерахунку (зміні) пенсії, оскільки перехід на пенсію за Законом України "Про державну службу" є недоцільним через значне зменшення її розміру.

Водночас суд звертає увагу на те, що право позивачки на обчислення пенсії згідно із Законом України "Про державну службу" № 3723-XII не залежить від позиції відповідача щодо доцільності такого обчислення. Особа має право на перехід на інший вид пенсії і може ним скористатись.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 12.05.2021 у справі № 520/1972/19, а також з висновками Верховного Суду, що викладені у постанові від 29.09.2022 у справі № 234/6967/17.

Відтак суд доходить висновку, що позивачка має право на отримання пенсії (на переведення з виду на вид) згідно зі статтею 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, що свідчить про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 46 від 05.05.2025.

Визначаючись із датою, з якої ОСОБА_1 має право на переведення з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

З огляду на те, що заява про переведення на інший вид пенсії подана до пенсійного органу 28.04.2025, суд погоджується з доводами позивачки в тій частині, що саме з цієї дати її слід перевести на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Щодо вимоги здійснити перерахунок пенсії на підставі виданих довідок Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, то суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, ? у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 ? страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частина перша статті 37-1 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ у редакції, чинній до 1 січня 2015 року, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" статтю 37-1 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, ? на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам ? на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.

Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.

Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.

10.12.2015 прийнято Закон № 889-VIII, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням.

У зв`язку з набуттям з 01.05.2016 чинності Законом № 889-VIII положення Закону України "Про державну службу" № 3723-XII втратили чинність, в тому числі й норми, якими врегульовано особливості пенсійного забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З огляду на наведені вище положення можливо дійти висновку, що з 01.12.2015 (початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом № 889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців) пенсії, призначені за статтею 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Ані Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII, яким зокрема статтю 37-1 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, ані стаття 90 Закону № 889-VIII не визнані неконституційними, а тому такі підлягають застосуванню.

До того ж у своєму рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність), Конституційний Суд України зауважив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Оскільки законодавством, чинним на час звернення позивачки за перерахунком пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, то у пенсійного органу відсутні правові підстави для здійснення такого перерахунку.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29.09.2022 у справі № 234/6967/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, з огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини, суд доходить висновку, що підстави для перерахунку пенсії позивачки у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців відсутні, позаяк законодавство не регламентує ані права особи на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку.

Як наслідок відсутні підстави і для перерахунку пенсії позивачки з урахуванням індексації (зміни, збільшення) заробітної плати державного службовця.

Отже, перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачкою, суд приходить до переконання, що заявлений позов належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Таким чином, оскільки позовні вимоги мають немайновий характер, а позов задоволено частково, на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 968,96 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів (порівно).

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за № 46 від 05.05.2025.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у видачі ОСОБА_1 довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди роботи у відділеннях Держбанку СРСР та Агропромбанку СРСР з 14.03.1984 по 20.12.1990 відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 18.04.1983.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області видати ОСОБА_1 довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за грудень 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 28.04.2025 перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України № 3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року "Про державну службу".

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 );

2) представник позивача: адвокат Кучер Ганна Миколаївна (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса для листування: вул. Пилипа Орлика, буд. 12, офіс 307, м. Козятин, Хмільницький район, Вінницька область, 22100);

3) відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005);

4) відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: вул. Надії Алексєєнко, 106, м. Дніпро, 49008).

Повне судове рішення складено 30.07.2025.

Суддя Сало Павло Ігорович