Справа № 520/16694/25
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

31 липня 2025 року справа № 520/16694/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61013, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувсь до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області щодо не проведення ОСОБА_1 грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, який утримано з грошового забезпечення виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі № 520/18432/24;

- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області провести грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб ОСОБА_1 , який утримано з грошового забезпечення виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі № 520/18432/24;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області щодо утримання при виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі № 520/18432/24 - військового збору у розмірі 5 відсотків;

- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області повернути ОСОБА_1 надлишково утриманий військовий збір з грошового забезпечення виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі № 520/18432/24 - в розмірі 3,5 відсотка.

Через функціонал "Електронний суд" 21.07.2025 від представника відповідача разом із відзивом на позов надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з порушенням позивачем строків звернення до суду із даним позовом, оскільки позивача було звільнено і під час проходження служби останній не цікавився правильністю нарахування грошового забезпечення (проведення індексації), враховуючи той факт, що питання виплати індексації є питанням проходження служби позивачем на той час, вважаємо, що строк на звернення до суду становить 1 місяць. Тобто позивач протягом декількох років, не цікавився про порушення свого права (на думку останнього). Відповідно до грошового атестата позивача (письмове повідомлення про виплату всіх належних сум) він ознайомлений в день звільнення. У 2025 році позивач звернувся з адміністративним позовом до суду, виходячи з відомостей наявних у адміністративному позові та системі Електронного суду. Так, якщо керуватися ч. 5 ст. 122 КАСУ, процесуальний строк для звернення до адміністративного суду позивачем пропущений , тобто позивач не вклався в місячний строк для звернення до суду, а тому суд повинен керуючись ч. 3 ст. 123 КАСУ залишити адміністративний позов позивача без розгляду.

Розглянувши подане клопотання представника відповідача, суд зазначає наступне.

Втім, положення ст. 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України.

Зокрема, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 233 КЗпП України у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Частиною 1 ст. 233 КЗпП України в редакції, яка набула чинності з 19.07.2022, встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (ч. 2 ст. 233 КЗпП України).

Враховуючи вищевикладене, шляхом внесенням до ст. 233 КЗпП України вказаних змін, законодавець ввів процесуальні строки для звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати.

В той же час, відповідно до пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину, а саме - до 30.06.2023.

Поряд з цим, суд зауважує, що відповідно до статті 117 Кодексу Законів про працю України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Предметом даного спору є визнання протиправної бездіяльності Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області щодо не проведення ОСОБА_1 грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, який утримано з грошового забезпечення виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі № 520/18432/24 та щодо утримання при виплаті ОСОБА_1 грошового забезпечення на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі № 520/18432/24 - військового збору у розмірі 5 відсотків.

Відповідно до правової позиції, сформованої Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16 та від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19, за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України і статей 1, 2 Закону України "Про оплату праці" середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, а тому у даному випадку строки звернення до суду, унормовані ст. 233 КЗпП України, не застосовуються.

Суд також зазначає, що відповідачем проведено виплату позивачу грошового забезпечення на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі № 520/18432/24 лише 30.05.2025 (що підтверджено банківською випискою), із позовом у межах даної справи № 520/16694/25 (про нарахування грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, який утримано з грошового забезпечення виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі № 520/18432/24 та повернення ОСОБА_1 надлишково утриманий військовий збір з грошового забезпечення виплаченого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року у справі № 520/18432/24 - в розмірі 3,5 відсотка) позивач звернувся до суду 25.06.2025, тобто у межах законодавчо встановленого строку.

Відтак, підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, відсутні.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 520/16694/25 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.С.Мороко