Справа № 160/13103/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 (далі позивач) до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідача-2: Військової частини НОМЕР_3 , що надійшла в підсистемі «Електронний Суд», в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо направлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) для проходження військово-лікарської комісії при обласному територіальному центрі комплектування та ІНФОРМАЦІЯ_6 на підставі заяви від 15.04.2025;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) направити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) для проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_8 на підставі заяви від 15.04.2025 р.;
- визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформлену у вигляді довідки військово-лікарської комісії (номер невідомий) від 15.04.2025, за результатами проведеного 15.04.2025 медичного огляду ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
- визнати протиправним і скасувати Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації» № (номер та дата невідомі) в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_3 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_3 № (дата та номер невідомі) в частині зарахування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) до списків особового складу Військової частини НОМЕР_3 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ) звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) з військової служби з подальшим виключенням його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_3 .
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність процедури призову позивача на військову службу. 15 квітня 2025 року, позивач був зупинений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_9 для перевірки військово-облікових документів. Зазначені працівники ІНФОРМАЦІЯ_9 на вимогу позивача представлятися на надати свої документи відмовились, в той час, як відповідно до пункту 54 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 р., уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний назвати своє прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), посаду, а також пред`явити посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки, разом з паспортом громадянина (посвідченням офіцера, військовим квитком). Перевіривши документи, працівники ІНФОРМАЦІЯ_9 , не виявивши з боку позивача жодних порушень правил військового обліку визначених Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 або Законом України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, фізично примусили позивача ОСОБА_1 проїхати з ними до приміщення Філії № 1 Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня № 16" Дніпровської міської ради, за адресою: м. Дніпро, вул. Пнікахи, 19 без жодних пояснень та зрозумілих йому причин. В подальшому з`ясувалося що, протиправне затримання позивача здійснили працівника ІНФОРМАЦІЯ_10 . Також слід зазначити, що в супереч п. 2, 3 «Інструкції із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - та відеофіксації» затвердженою Наказом Міністерства оборони України № 532 від 06.08.2024 (Далі Інструкція № 532), ніякої фото - та відеофіксації яким чином та якими методами позивач був затриманий та доставлений до приміщення відповідача-1 не здійснювалося. Таким чином, позивач був протиправно затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_10 та доставлений до приміщення Філії № 1 Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна лікарня № 16" Дніпровської міської ради, де йому навіть не було вручено направлення для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я у Збройних силах України відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом МО від 14.08.2008 р. № 402 (далі Положення) та не запропоновано пройти медичний огляд для визначення придатності до військової служби військово-лікарською комісією. Проте, в той же день, 15.04.2025 року, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_10 позивачу було повідомлено, що за результатами проведеного медичного огляду військово-лікарською комісією зроблено висновок, що він придатний до військової служби, про що видано постанову. Позивач категорично не згоден з рішенням ВЛК та вважає й наголошує, що рішення військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_11 від 15.04.2025 р. щодо його придатності, до військової служби прийнято з порушенням Положення № 402 від 14.08.2008 р. та не відображає реальний стан здоров`я та придатності до військової служби позивача, з огляду на що підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови (довідки ВЛК, свідоцтва про хворобу) виходячи з наступного. Так при проходженні мною медичного огляду було порушено процедуру проведення медичного огляду, враховуючи те, що в порушення п. 3.2. Розділу ІІ Положення ВЛК позивач не оглядався хірургом, терапевтом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, та лікарями інших спеціальностей. Інші спеціалісти взагалі не проводили огляд, та в той же день позивача було повідомлено про визнання його придатним до військової служби. Також перед оглядом позивачу не проводився загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); не визначалася група крові та резус-належність, не проводилося рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Крім того, військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_12 допущено формальну процедуру медичного огляду, не враховано зауваження позивача та його було позбавлено можливості надати свої медичні документи стосовно наявної хвороби, а саме, тривалого лікування пахової грижі. Дізнавшись, про існування такої протиправної постанови ВЛК відносно нього, позивач ОСОБА_1 , одразу заявив, що категорично не згоден з таким рішенням, вважає й наголошував, що рішення військово-лікарської комісії прийнято з порушенням Положення № 402 від 14.08.2024 р., не відображає його реальний стан здоров`я та придатності до військової служби, з огляду на те що підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови (довідки ВЛК, свідоцтва про хворобу) про що написав відповідну заяву про незгоду з рішенням ВЛК та направлення для проходження регіональної ВЛК від 15.04.2025 р., яку працівники відповідача-1 категоричного відмовились прийняти та зареєструвати. на дану Заяву про незгоду з рішенням ВЛК та направлення для проходження регіональної ВЛК від 15.04.2025 р. ані відповідач-1, ані ІНФОРМАЦІЯ_13 жодним чином не відреагували та залишили її без розгляду та відповіді.
19 травня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». З заявою подано докази направлення позовної заяви з додатками відповідачу-3.
26 травня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від відповідача-1 в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач-1 проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що дійсно наказом призвав позивача на військову службу. Заперечує проти доводів позивача щодо його затримання військовослужбовцями відповідача-1, оскільки відповідні повноваження у нього відсутні. Вказує, що ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_12 є самостійним суб`єктом, її постанови оскаржуються окремо. Повідомляє, що ВЛК позивача проводив відповідач-4. Зазначає, що діяв у відповідності до вимог законодавства.
26 травня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від відповдіача-1 надійшли пояснення, які стосуються обставин направлення позивачем позовної заяви з додатками відповідачу-3.
26 травня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від відповдіача-1 надійшли пояснення, які стосуються місцезнаходження відповідача-3.
Суд зауважує, що в ході судового розгляду встановлено відсутність взаємодії позивача та відповідача-3, оскільки ВЛК позивача проведено відповідачем-4. Отже, відповідні обставини не впливають на розгляд справи.
28 травня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву, яка надійшла від відповідача-1 в підсистемі «Електронний Суд». До заяви долучено витребувані позивачем документи: матеріали ВЛК позивача та наказ відповідача-2 про його призов.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року залучено до участі у справі відповідача-4 - Військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_3 та третю особу - ІНФОРМАЦІЯ_4 , витребувано докази у справі.
02 червня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відповідь на відзив, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Щодо обставин затримання позивача посилається на нелогічність доводів відповідача-1, а також відсутність доказів на підтвердження висловлених тверджень. Повторює доводи позовної заяви щодо протиправності ненаправлення позивача на медичних огляд до ВЛК вищого рівня, наполягає на їх обґрунтованості і належності заявлення відповідних вимог саме до відповідача-1. Вказує на неможливість оскарження постанови ВЛК через її відсутність на руках у позивача. Наводить пояснення щодо протиправності процедури проведення ВЛК позивача та недостовірності викладених відповідачем-1 обставин. Повторює доводи позовної заяви щодо допущених відповідачем-1 зловживань під час призову позивача на військову службу шляхом фактичного унеможливлення подання заяви про незгоду з висновком ВЛК.
02 червня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву про зміну предмету позову, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Позивач викладає позовні вимоги в наступній редакції:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо направлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) для проходження військово-лікарської комісії при обласному територіальному центрі комплектування та ІНФОРМАЦІЯ_6 на підставі заяви від 15.04.2025;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) направити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) для проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_8 на підставі заяви від 15.04.2025 р.;
- визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформлену у вигляді довідки військово-лікарської комісії № 2025-0416-1415-2847-0 від 16.04.2025, за результатами проведеного 15.04.2025 року медичного огляду ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5
- визнати протиправним і скасувати Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації» № 202-М від 16.04.2025 року в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) до команди військової частини НОМЕР_3 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_3 № (дата та номер невідомі) в частині зарахування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) до списків особового складу Військової частини НОМЕР_3 та зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ) звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) з військової служби з подальшим виключенням його зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_3 .
13 червня 2025 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано пояснення, які надійшли від відповідача-1 в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач-1 повторює доводи відзиву з урахуванням зміни предмета позову.
Відповідач-2, відповідач-3, відповідач-4 правом на подання відзиву не скористалися, копію ухвали та позовну заяву з додатками отримали завчасно, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Згідно картки обстеження та медичного огляду 16.04.2025 року позивач в цей же день пройшов ВЛК, визнаний придатним усіма лікарями, в наявності результати медичних досліджень.
16 квітня 2025 року відповідач-4 склав довідку ВЛК №2025-0416-1415-2847-0 за результатом медичного огляду позивача. Констатовано придатність позивача до військової служби.
Наказом відповідача-1 від 16.04.2025 року №202-М призвано та направлено для проходження військової служби під час загальної мобілізації, зокрема, позивача.
Згідно поіменного списку від 16.04.2025 року №34/1/1740 призваних військовослужбовців направлено в розпорядження відповідача-2.
16 квітня 2025 року позивач направив до ІНФОРМАЦІЯ_14 , а також відповідач-1 заяву від 15.04.2025 року про незгоду з рішенням ВЛК та направлення для проходження регіональної ВЛК.
Вважаючи процедуру ВЛК та призову на військову службу протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок включає:
підготовку громадян до військової служби;
взяття громадян на військовий облік;
прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу;
проходження військової служби;
виконання військового обов`язку в запасі;
проходження служби у військовому резерві;
дотримання правил військового обліку.
За ч. 9 ст. 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби
Частиною другою ст. 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
За ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543-XII (далі Закон №3543-XII) порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Цей порядок визначає порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 (далі Порядок №560).
За п. 1 Порядку №560 він, серед іншого, визначає, зокрема:
-організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби;
- процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
- механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.
За п. 72, 73 Порядку №560 рішення щодо придатності резервіста та військовозобов`язаного для проходження військової служби за станом здоров`я визначається військово-лікарською комісією при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
У разі незгоди громадянина з рішенням військово-лікарської комісії при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки на підставі його заяви громадянин направляється для проходження військово-лікарської комісії при обласному ( ІНФОРМАЦІЯ_15 .
Рішення військово-лікарської комісії при обласному (Київському та ІНФОРМАЦІЯ_15 про придатність резервіста або військовозобов`язаного за станом здоров`я до військової служби під час мобілізації може бути скасовано штатною військово-лікарською комісією вищого рівня або оскаржено у судовому порядку

Наказом Міністерства Оборони України від 14.08.2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення №402).

Згідно п. 1.1., 1.2. розділу І Положення №402 Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це:

- медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);

- визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;

- установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Пунктом 1.3. розділу І Положення №402 передбачено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є:

- добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України;

- аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я;

- контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи;

- контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі - заклади охорони здоров`я (установи) та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи;

- надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, закладам охорони здоров`я (установам);

- визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть;

- розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі;

- визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням;

- проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи;

- підготовка кадрів для військово-лікарських комісій.

Згідно п. 2.1. розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Відповідно до п. 2.2. Положення №402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать:

Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК);

ВЛК регіону.

Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).

Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.

Адміністративно-територіальні зони відповідальності штатних ВЛК за проведення військово-лікарської експертизи визначаються наказом Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».

Відповідно до п. 2.4.4. на ВЛК регіону покладаються, серед іншого, організація військово-лікарської експертизи, керівництво підпорядкованими ВЛК, контроль за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності.

Згідно з п. 2.4.5. ВЛК регіону має право, зокрема, приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.

Пунктом 2.4.6. розділу І Положення №402 встановлено, що рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Згідно п. 2.5.4. розділу І Положення №402 штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.

Відповідно до п. 1.2. розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності:

до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти);

військовослужбовців до військової служби;

військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю;

військовослужбовців до служби в високомобільних десантних військах, плаваючому складі, морській піхоті;

кандидатів на навчання у ВВНЗ, ліцеїстів;

кандидатів до військової служби за контрактом;

кандидатів до участі у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки (далі - МО) та у складі національного персоналу;

військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, працівників Збройних Сил України для роботи з ДІВ, КРП, джерелами ЕМП, ЛВ та мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами;

військовослужбовців та працівників Збройних Сил України до служби (роботи) у спеціальних спорудах, працівників допоміжного флоту ВМС Збройних Сил України;

а також з метою визначення:

можливості проходження військової служби військовослужбовцями та проживання членів їх сімей за кордоном;

необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я;

потреби у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва);

потреби у тривалому лікуванні.

Пунктом 2.2. розділу ІІ Положення №402 встановлено, що постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3). Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.

Щодо позовних вимог про направлення позивача на ВЛК вищого рівня.

Підстави позову в цій частині зводяться до невиконання відповідачем-1 положень п. 72 Порядку №560 щодо направлення позивача на медичний огляд до ВЛК вищого рівня в разі незгоди особи з рішенням ВЛК при ТЦК та СП.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наведених положень законодавства вбачається, що питання факту сторонами доводяться на засадах рівності, в той час як при вирішенні питання права в частині правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень саме останній доводить правомірність своїх дій.

Обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 року у справі №520/2261/19.

Застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі, підтвердження їх відповідними доказами. Тобто, застосування судом норм матеріального права повинно вирішити спір, який виник між сторонами у конкретних правовідносинах, які мають бути визначені судами на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі.

При цьому обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 2 та частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Тобто, цей принцип зобов`язує суд до активної ролі в судовому процесі для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 28.05.2025 року у справі №160/3323/24.

Як зазначав сам позивач і встановлено судом, поштове відправлення №018, яким позивач подав заяву про незгоду з рішенням ВЛК, отримане відповідачем-1 18.04.2025 року.

Суд зазначає, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Вагомими є юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.11.2022 року у справі №9901/480/19.

Позивач оскаржив бездіяльність відповідача-1 щодо ненаправлення його на медичний огляд до ВЛК вищого рівня.

Водночас, така заява отримана відповідачем-1 18.04.2025 року, в той час як позивач з 16.04.2025 року став військовослужбовцем, в зв`язку з чим не міг бути направлений будь-куди в інший спосіб, окрім як командиром військової частини. Отже, відповідач не мав повноважень вчиняти 18.04.2025 року дії, про які просив позивач, в зв`язку з чим його бездіяльність не має протиправного характеру.

Позивач стверджував, що направлення заяви поштою мало вимушений характер, оскільки нарочно заява в день проведення ВЛК не приймалася відповідачем-1. Це твердження є питанням факту, яке, як вже вказав суд, доводиться на засадах рівності, на відміну від питання правомірності поведінки суб`єкта владних повноважень. Жоден доказ у справі не свідчить ані про звернення позивача в день проведення ВЛК із заявою про незгоду з відповідним рішенням, ані про відмову відповідача-1 у прийнятті такої заяви.

Більш того, як у пункті 4 частини четвертої статті 5, так і пункті 4 частини другої статті 245 КАС України цей спосіб захисту складається з двох частин:

а) констатуючої - суд визнає бездіяльність протиправною і

б) зобов`язуючої - суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вчинити певну дію, прийняти рішення

Сама лише констатація протиправності бездіяльності не може ефективно захистити позивача, оскільки у такому разі можливість використання висновків суду може бути невиправдано ускладнене діями або подальшою бездіяльністю органів влади держави-відповідача, їх врахування цілковито залежить від відповідача. Це не сумісно з критеріями ефективності судового захисту.

Отже, визнаючи бездіяльність протиправною, суд повинен в силу закону застосувати і спонукаючий засіб впливу, зобов`язуючи відповідача виправити порушення у спосіб вчинення певної дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 09.05.2024 року у справі №580/2259/23.

Оскільки позивач не має статусу військовозобов`язаного, натомість є військовослужбовцем, направлення його на ВЛК рішенням ТЦК та СП в даній юридичній ситуації є неможливим з огляду на положення розділу 6 Положення №402.

Отже, суд констатує відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині оскарження постанови ВЛК.

Позивач зазначав, що він не оглядався хірургом, терапевтом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, та лікарями інших спеціальностей. Інші спеціалісти взагалі не проводили огляд, та в той же день позивача було повідомлено про визнання його придатним до військової служби. Також перед оглядом позивачу не проводився загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); не визначалася група крові та резус-належність, не проводилося рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Крім того, військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_12 допущено формальну процедуру медичного огляду, не враховано зауваження позивача та його було позбавлено можливості надати свої медичні документи стосовно наявної хвороби, а саме, тривалого лікування пахової грижі.

В матеріалах справи наявна Довідка ВЛК та картка обстеження та медичного огляду, які підтверджують проведення медичного огляду позивача. Докази на спростування цього доказу позивачем не надані.

Так, всупереч твердженням позивача згідно картки обстеження та медичного огляду його оглянуто переліком лікарів, відібрано аналізи. Існування зауважень від позивача в рамках процедури ВЛК документально не підтверджуються (відсутні подані заяви про долучення документів, письмові пояснення, докази щодо виклику поліції і тд).

При цьому суд звертає увагу на те, що ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття».

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 12.09.2024 року у справі №640/21435/22.

Твердження позивача у позовній заяві мали поверхневий характер: відсутнє як обґрунтування, так і документальне підтвердження того, що стверджуванні порушення процедури дійсно могли б зумовлювати інший результат процедури ВЛК. Зважаючи на це, відсутні підстави для висновку, що мали місце процедурні порушення, які б зумовлювали протиправність постанови ВЛК в цілому.

За таких обставин відсутні підстави для висновку про те, що медичний огляд позивача проведено з порушенням встановленого законодавством порядку.

При цьому суд зауважує, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду суду.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12.06.2020 року №810/5009/18.

На виконання засади адміністративного судочинства щодо офіційного з`ясування судом з власної ініціативи здійснено перевірку процедури проведення військово-лікарської комісії на підставі наявних у справі доказів, обсяг яких судом визнано достатнім для вирішення питання про законність відповідного висновку військово-лікарської комісії. За результатом такої перевірки судом не встановлено порушень законодавства під час проведення військово-лікарської експертизи позивача.

В свою чергу позивач не позбавлений можливості ініціювати проведення ВЛК і під час проходження військової служби.

Отже, суд констатує відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Позовні вимоги про скасування наказу відповідача-1 про призов позивача та наказу відповідача-2 про зарахування позивача до списків особового складу військової частини мають похідний характер від попередніх позовних вимог, в зв`язку з чим також не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення позовної заяви відсутні.

В зв`язку з відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідача-2: Військової частини НОМЕР_3 , до відповідача-3: Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , до відповідача-4: Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправною бездіяльності, скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко