Справа № 640/544/21
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/544/21
РІШЕННЯ

іменем України

30 липня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови №220893 від 01.12.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн. за порушення, визначене абзацом 15 ч. 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% до 20% включно при перевезенні вантажу без відповідно дозволу) В обґрунтування позовних вимог зазначає, що не може нести відповідальність згідно з абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки за відсутності методики зважування транспортних засобів неможливо точно встановити, чи відноситься транспортний засіб до тих, чиї вагові або габаритні параметри перевищують нормативні.

Відповідно до супровідного листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.02.2023 №03-19/10218/23 матеріали адміністративної справи №640/544/21 за належністю були скеровані до Київського окружного адміністративного суду. Київський окружний адміністративний суд на виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 передав справу Хмельницькому окружному адміністративному суду (лист від 01.01.2025 вих. №01-19/1/25).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями проведений повторний автоматизований розподіл справи. Ухвалою судді Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.03.2025 справу взято до провадження.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що спірна постанова є правомірною, адже відповідає вимогам закону.

Під час розгляду справи новим складом суду сторони не надали додаткові пояснення по суті справи.

Дослідивши обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частинами 1, 4 ст. 48 Закону встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно з абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10 % до 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах визначено Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879).

Пунктом 2 Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Положеннями п. 3 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з п.п.3 п. 2 вказаного Порядку великовагові та великогабаритні транспортні засоби - це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. При цьому, транспортний засіб не може вважатись великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 %.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 4 Правил №30 рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

При цьому, згідно з п. 5 Правил №30 рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тон включно, якщо вони не є великогабаритними, і контейнеровозів загальною масою до 46 тон включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9 - 13 цих Правил), здійснюється без дозволу, не надає права на рух автомобільними дорогами транспортних засобів з перевищенням виключно осьових навантажень без відповідного дозволу.

Згідно з п. 21 Порядку № 879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 % подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Відповідно до п. 31-1 Порядку № 879 якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 % - у подвійному розмірі; на 10 - 40 % - у потрійному розмірі; більше як на 40 % - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

При цьому, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на осі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового значення перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (надалі - Порядок №1567), відповідно до п. 4 якого державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Згідно з п. 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Судом встановлено, що на підставі договору про надання послуг перевезення та транспортно-експедиційних послуг №11/09/20-03 від 11.09.2020 ОСОБА_1 виконував перевезення вантажу - насіння соняшнику насипом, за маршрутом с. Клюси, Сновський район Чернігівська область - м. Кропивницький, вул. Мурманська, 45, Кіровоградська область, перевізник - ФОП ОСОБА_1 , транспортним засобом в складі тягача DAF ЕУ95 XF реєстраційний номер НОМЕР_1 , Самоскид - Е марки LEGRAS реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується товарно-транспортною накладною №03 від 29.10.2020 (а. с. 30 зворот).

Посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на автодорозі Київ - Чернігів - Нові Яриловичі 30.10.2020 проведений габаритно-ваговий контроль зазначеного транспортного засобу, за результатами якого складені:

- розрахунок плати за проїзд великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 30.10.2020,

- акт №033527 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 30.10.2020, у якому зафіксоване фактичне осьове навантаження: тонн 6,8; 9,7; 10,05; 7,7 та фактична маса у 34,25 тонни;

- довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю №050453 від 30.10.2020, у якій зазначене навантаження осі в тоннах 6,8; 9,7; 10,05; 7,7 та повна маса транспортного засобу 34,25 тонни;

- талон №4559 від 30.10.2020 на ваги №433.

Актом встановлене порушення позивачем статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" ч. 1 абз. 15 в частині перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% до 20% включно при перевезені вантажу без відповідно дозволу. Так, за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу встановлено, що навантаження на здвоєну вісь склала 17,75 т при нормативно допустимому 16 т.

30.10.2020 уповноваженим Департаментом патрульної поліції було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Постанова була оскаржена до Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2021 по справі №359/9190/20 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення відмовлено.

11.11.2020 на адресу позивача надійшло повідомлення про здійснення 01.12.2020 з 09:30 по 16:00 год. розгляду справи про порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом по акту від 30.10.2020 (про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом)

За результатами розгляду справи відповідачем прийнято постанову № 220893 від 01.12.2020 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 гривень за перевищення встановлених габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % (а.с.31)

Суд виходить з того, що перевізник у будь-якому разі повинен дотримуватись технічних характеристик транспортного засобу із урахуванням чинних норм та правил дорожнього руху, не навантажувати автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження на вісі транспортного засобу,

Зазначеними вище нормами законодавства не передбачено можливості звільнення перевізника від відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезення у випадку переміщення вантажу у вантажному відсіку автомобіля. З огляду на це, навіть під час перевезення сипучого вантажу, що мало місце у цій ситуації, перевізник повинен забезпечити такий спосіб розташування вантажу і його перевезення, який би не призвів до фактичного перевантаження на вісі транспортного засобу. Це означає, що завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на вісі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним.

Крім того, неконтрольоване переміщення (рух) вантажу під час руху транспортного засобу є небезпечним, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, порушує стійкість транспортного засобу, що створює загрозу безпеці дорожнього руху.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 по справі №814/1460/16 щодо аналогічних правовідносин.

Посилання позивача на те, що застосована відповідачем під час зважування Методика не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, суд оцінює критично.

Відповідно до статей 4, 29 Закону України «Про дорожній рух», ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України. Такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879. З 08.09.2017 пункт 19 Порядку №879 (який передбачав, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку) було виключено згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні» від 30.08.2017 № 671.

Одночасно з цим, відсутність методичних рекомендацій для зважування сипучих вантажів сама по собі не є підставою для незастосування до перевізника відповідальності у зв`язку із порушенням ним законодавства про автомобільний транспорт, за умови підтвердження, у даному випадку згаданою вище довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю та товарно-транспортною накладною факту перевищення транспортним засобом вагових параметрів. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.08.2018 по справі № 820/1420/17, від 03.07.2019 по справі № 819/1381/16.

Крім того, перевізник має можливість перевозити вантаж не насипом, а із застосуванням тари чи контейнерів, які унеможливлюють нерівномірність розподілу завантаження вантажу по транспортному обладнанню. Наведений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №814/1460/16.

Отже, перевізник, який здійснює вантажні перевезення, зокрема, сипучого вантажу великогабаритним автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для інших учасників дорожнього руху.

Відтак, у зв`язку з виявленими під час габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, органом Укртрансбезпеки було складено довідку про здійснення габаритно-вагового контролю, акт перевищення транспортним засобом нормативних параметрів та інші необхідні документи. Також під час розгляду справи відповідач надав докази проходження сертифікації ваговим комплексом: свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а.с.105).

Суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт несправності вагового обладнання, на якому здійснювався габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, істотних технічних дефектів приладу, що б впливали на результати контролю, доказів зважування транспортного засобу іншим зважувальним обладнанням, ніж те, щодо якого відповідачем надані відповідні докази.

Позивач у позові також зазначає про те, що його було позбавлено можливості надати пояснення та заперечення під час розгляду справи, а рішення було прийняте без участі його представника.

У постанові від 22 травня 2020 у справі №825/2328/16 Верховний Суд зазначив про те, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Пунктом 27 Порядку №1567 передбачено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без його участі.

Судом встановлено, що скарга ОСОБА_1 на постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу була складена та скерована Державній службі України з безпеки на транспорті 24.12.2020. 30.12.2020 Державна служба України з безпеки на транспорті повідомленням №10170/3.4/15-20 спірну постанову залишила без змін, а скаргу - без задоволення.

Водночас, зі змісту наданих суду та Державній службі України з безпеки на транспорті документів не вбачаються будь-які додаткові докази, які б спростовували висновки перевірки або свідчили про незаконність акту, довідки або спірної постанови. Також не здобуті докази того, що суб`єкт влади протиправно не взяв до уваги або відхилив документи, які були надані позивачем, або мали істотне значення для переоцінки підстав притягнення його до відповідальності.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог і відсутність доказів, які свідчать про неправомірність прийнятих суб`єктом влади рішень та вчинених ним дій, відтак у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 30 липня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Державна служба України з безпеки на транспорті (вул. Перемоги, 14,м. Київ,03170 , код ЄДРПОУ - 39816845)

Головуючий суддя І.С. Козачок