Справа № 640/15703/19
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

29 липня 2025 року ЛуцькСправа № 640/15703/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Щербюк Г.Д.,

за участю представника позивача Азаренкова С.М.,

представника відповідача Дяченко О.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Дніпропетровськгаз» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Міністерство енергетики України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільчої системи «Дніпропетровськгаз» (далі позивач, АТ «Оператор газорозподільчої системи «Дніпропетровськгаз») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Міністерство енергетики та вугільної промисловості про визнання протиправною бездіяльності Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, яка полягає у не встановленні економічно обґрунтованого тарифу на послуги з розподілу природного газу для Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Дніпропетровськгаз» на 2019 рік відповідно до заяв від 27.12.2018 №Dp05.2-Сл-20230-1218 та від 22.02.2019 №49005.2-Сл-2866-0219; стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Дніпропетровськгаз» ,29 грн майнової шкоди, яка завдана Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.09.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №640/15703/19, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження (т.1, а.с.1).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.10.2020 (т.3, а.с.60-61) замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерство енергетики та вугільної промисловості України на правонаступника - Міністерство енергетики України (місцезнаходження юридичної особи: 03035, місто Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, будинок 35; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 37552996).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.10.2020 зупинено провадження у справі №640/15703/19 на шість місяців з моменту проголошення даної ухвали з метою надання сторонам часу на примирення (т.3, а.с.62-63).

У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва справу передано на розгляд до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03.03.2025 прийнято до провадження адміністративну справу №640/15703/19 позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Дніпропетровськгаз» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Міністерство енергетики України про визнання бездіяльності протиправною, стягнення коштів; провадження в адміністративній справі поновлено; справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження; призначено у даній справі підготовче засідання (т.3, а.с.142-143).

В ході підготовчого розгляду справи представник Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП), подала клопотання від 23.06.2025 про закриття провадження у справі (т.4, а.с.200-207).

В обґрунтування заявленого клопотання представник відповідача зазначила, що 17.08.2021 року набрав чинності Закон України №1639-IX «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» (далі - Закон №1639-IX), який запровадив спеціальний правовий режим врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу, а також порядок визначення та погодження сум тарифного дисбалансу, який охоплює і правовідносини, що стали предметом позову.

У межах чинного нормативного регулювання механізм відшкодування тарифної виручки, а також перевірка обґрунтованості заявлених сум віднесені виключно до компетенції Міненерго, Мінфіну та НКРЕКП у процедурі врегулювання заборгованості.

Таким чином, судовий розгляд спору про зобов`язання Регулятора встановити тариф із урахуванням відповідної компенсації втратив правову перспективу, оскільки питання, порушені у позовній заяві, врегульовуються в інший спосіб, виключений із судового втручання.

Крім того, представник відповідача вказала, що позовні вимоги в частині 2014 року є безпідставними, оскільки Указом Президента України від 27.08.2014 №693/2014 ліквідовано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕ), без визначення правонаступника. Отже, НКРЕКП не є правонаступником та не може нести відповідальність за обставини, що мали місце до її створення.

Також зауважила, що в провадженні Луганського окружного адміністративного суду знаходиться справа №640/4854/21 за позовом АТ «Дніпропетровськгаз» до НКРЕКП про визнання протиправною бездіяльності НКРЕКП, з перегляду тарифу на розподіл природного газу для АТ «Дніпропетровськгаз» у бік економічно обґрунтованого;

зобов`язання НКРЕКП встановити для АТ «Дніпропетровськгаз» економічно обґрунтований тариф на розподіл природного газу, включивши до складу такого тарифу компенсацію недоотриманої тарифної виручки в розмірі 1241894,65 тис. грн, що включає:

компенсацію недоотриманої тарифної виручки за 2014 рік в розмірі 5374,89 тис. грн, компенсацію недоотриманої тарифної виручки за 2015 рік в розмірі 18740,50 тис. грн, компенсацію недоотриманої тарифної виручки за 2018 рік в розмірі 192313,15 тис. грн, компенсацію недоотриманої тарифної виручки за 2019 рік в розмірі 434482,13 тис. грн, компенсацію недоотриманої тарифної виручки за 2020 рік в розмірі 226133,56 тис. грн, податок на прибуток в розмірі 157867,96 тис. грн, податок на додану вартість в розмірі 206982,44 тис. грн.

Враховуючи, що в провадженні іншого адміністративного суду перебуває справа, в якій розглядаються ті самі або тотожні за предметом та підставами вимоги щодо спірних правовідносин за період 20152020 років, одночасний розгляд аналогічних вимог у двох справах є недопустимим.

Також питання включення до складу тарифу вартості газу для потреб виробничо-технологічних витрат та нормованих витрат на період 2018 року в розмірі 596 846,1 тис. грн., компенсацію вартості ВТВ за 2014-2015 роки в розмірі 277 592,2 тис. грн., компенсацію вартості ВТВ за 2016 рік в розмірі 14 291,48 тис. грн., компенсацію вартості ВТВ за 2017 рік в розмірі 151 417,2 тис. грн., вже були предметом розгляду у справі №826/6713/18, рішення у якій набрали законної сили.

На думку представника відповідача, факт включення АТ «Дніпропетровськгаз» Постановою НКРЕКП від 10.11.2022 №1411 до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі заборгованості суб`єктів ринку природного газу, у зв`язку з чим товариство є учасником процедури врегулювання заборгованості відповідно до Закону №1639-IX; факт затвердження постановою НКРЕКП 12.03.2024 №493 АТ «Дніпропетровськгаз» обсягу перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу» АТ «Дніпропетровськгаз», за періоди надання послуг з розподілу природного газу до 31 грудня 2019 року включно на загальну суму 1413062,56 тис. грн (без ПДВ); факт зупинення АТ «Дніпропетровськгаз» з 01.10.2023 постановою НКРЕКП №771 дії ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, виданої АТ «Дніпропетровськгаз», у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, що унеможливлює перегляд тарифу відповідно до пункту 1 розділу X Методики, нівелюють твердження позивача щодо бездіяльності відповідача та зазначені обставини вказують на відсутність предмету спору та унеможливлюють вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову.

З посиланням на вимоги частин першої та восьмої статті 238 КАС України, представник відповідача просила закрити провадження у даній справі.

У запереченнях на подане клопотання представник позивача вказав на безпідставність тверджень представника відповідача про те, що вимоги, які стосуються 2014 року, є юридично безпідставними, і НКРЕКП не може нести відповідальність за обставини, що мали місце до її створення, оскільки слід враховувати, що функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі. Тому в даному випадку існує публічне правонаступництво від НКРЕ до НКРЕКП.

Також зауважив, що в провадженні Луганського окружного адміністративного суду не знаходиться справа №640/4854/21 за позовом АТ «Дніпропетровськгаз» до НКРЕКП про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Вищезазначена справа знаходиться в провадженні Донецького окружного адміністративного суду, предмет та підстави позову у зазначеній справі №640/4854/21 різний з предметом та підставами позову у справі №640/15703/19, оскільки предметом і підставами позову у справі №640/4854/21 є факт прийняття НКРЕКП постанови від 30.12.2020 №2768, якою встановлено з 01.01.2021 тариф на розподіл природного газу для АТ «Дніпропетровськгаз» у розмірі 1,17 грн за 1 м3 на місяць замість заявленого економічно обґрунтованого у розмірі 3,92 грн. без ПДВ за 1 м3 та зобов`язання встановити економічно обґрунтований тариф на розподіл природного газу, включивши до складу такого тарифу такі показники (елементи витрат) річної планової тарифної виручки: планова річна тарифна виручка, усього 5508063,10 тис. грн; планова собівартість, усього 2188988,9 тис. грн; матеріальні витрати, усього 537764,8 тис. грн, у тому числі: вартість газу на виробничо-технологічні витрати, нормативні та питомі витрати та власні потреби - 440400,0 тис. грн, вартість матеріалів (паливо, електроенергія, витрати на ремонт, інші матеріальні витрати) - 97364,8 тис. грн; витрати на оплату праці - 1166356,9 тис. грн; амортизаційні відрахування - 31191,6 тис. грн; інші витрати, усього 453675,6 тис. грн: у томі числі єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - 256598,5 тис. грн, повірка та ремонт лічильників - 3997,4 тис. грн, витрати на заміну лічильників газу та/або створення обмінного фонду лічильників - 22837,8 тис. грн, інші витрати - 170241,9 тис. грн; плановий прибуток - 3319074,20 тис. грн, в тому числі: податок на прибуток - 506299,46 тис. грн, податок на виробничі інвестиції (капітальний ремонт та модернізація елементів ГРС) - 83422,9 тис. грн, компенсація витрат та збитків, які зазнало АТ в минулих періодах - 2510453,02 тис. грн, рентабельність оператора ГРМ - 218898,9 тис. грн.

Крім того, вказав, що предмет та підстави позову у справі №826/6713/18 різний з предметом та підставами позову у справі №640/15703/19, оскільки предметом і підставами позову у справі №826/6713/18 було визнання протиправною бездіяльності відповідача, що полягала у ненаданні відповідей на заяви від 05.12.2017 року №Dp05.2-СЛ-18952-1217, від 14.03.2018 №Dp05.2-СЛ-4868-0318 та зобов`язання встановити для позивача економічно обґрунтований тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами, зокрема включивши до складу такого тарифу: вартість газу для потреб виробничо-технологічних витрат та нормованих витрат на період 2018 року в розмірі 596846,1 тис. грн.; компенсацію вартості ВТВ за 2014-2015 роки в розмірі 277592,2 тис. грн.; компенсацію вартості ВТВ за 2016 рік в розмірі 14291,48 тис. грн.; компенсацію вартості ВТВ за 2017 рік в розмірі 151417,2 тис. грн.

Представник позивач звертає увагу суду на те, що постанова НКРЕКП 12.03.2024 №493 «Про затвердження АТ «Дніпропетровськгаз» обсягів перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу» прийнята на виконання процедури встановленої Законом №1639-ІХ, та не є розглядом заяв позивача про збільшення тарифу.

Станом на сьогодні затверджений АТ «Дніпропетровськгаз» обсяг перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу, за періоди надання послуг з розподілу природного газу до 31 грудня 2019 року включно у сумі 1413062,56 тис. грн. (без ПДВ) на рахунок АТ «Дніпропетровськгаз» не надійшов.

Таким чином, права та інтереси АТ «Дніпропетровськгаз» від порушень з боку суб`єкту владних повноважень не захищено.

З наведених підстав просив відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі (т.5, а.с.1-9).

У судовому засіданні представник НКРЕКП підтримала подане клопотання.

Представник позивача заперечував проти заявленого клопотання.

Заслухавши думку сторін щодо заявленого клопотання, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з таких мотивів та підстав.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Тобто, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України є одночасна сукупність наступних умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19, процесуальний закон у визначених випадках передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет подібності. З цією метою суд насамперед має визначити, які правовідносини є спірними, після чого застосувати змістовий критерій порівняння, а за необхідності також суб`єктний і об`єктний критерії. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору) є основним, а два інші - додатковими. Тобто на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом.

Водночас спір у іншій справі має бути вирішений, прийнято рішення, яке набрало законної сили.

Разом з тим, для застосування наведеної підстави для закриття провадження у справі необхідна сукупність таких фактів.

Як встановлено судом, предметом позову у справі №826/6713/18 була бездіяльність НКРЕКП, що полягала у ненаданні відповідей на заяви від 05.12.2017 року №Dp05.2-СЛ-18952-1217, від 14.03.2018 №Dp05.2-СЛ-4868-0318 та зобов`язання встановити для позивача економічно обґрунтований тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами.

Водночас предметом позову справі №640/4854/21 є визнання протиправною бездіяльність НКРЕКП, що полягає у незатвердженні економічно обґрунтованого тарифу на розподіл природного газу на 2021 рік та зобов`язання встановити АТ «Дніпропетровськгаз» економічно обґрунтований тариф на розподіл природного газу, включивши до складу такого тарифу вищезгадані показники (елементи витрат) річної планової тарифної виручки.

Отже, предмети позовів у справах №826/6713/18, №640/4854/21 не є тотожними предмету позову у даній справі, оскільки оскаржувана бездіяльність НКРЕКП стосується різних періодів, при цьому в межах даної справи позивач не просить встановити економічно обґрунтований тариф на розподіл природного газу, а просить стягнути матеріальну шкоду, яка виникла внаслідок бездіяльності відповідача щодо не встановлення такого тарифу.

Також суд вважає безпідставними твердження представника відповідача, що НКРЕКП не є правонаступником НКРЕ та не може нести відповідальність за обставини, що мали місце у 2014 році, оскільки, незважаючи на ліквідацію НКРЕ без визначення правонаступника, НКРЕКП після її створення розпочала виконувати ті ж самі функції.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 13.03.2019 (справа № 524/4478/17), функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій узагалі.

Правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 у справі №2а-23895/09/1270.

Щодо доводів представника відповідача про те, що Законом №1639-IX врегульовано заборгованість суб`єктів ринку природного газу, в тому числі АТ «Дніпропетровськгаз», та постановою НКРЕКП 12.03.2024 №493 «Про затвердження АТ «Дніпропетровськгаз» обсягу перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу» АТ «Дніпропетровськгаз» затверджено обсяги перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу над тарифною виручкою, передбаченою тарифами на розподіл природного газу за періоди надання послуг з розподілу природного газу до 31 грудня 2019 року включно на загальну суму 1413062,56 тис. грн (без ПДВ), що в свою чергу свідчить про відсутність предмета спору та його врегулювання в іншому, позасудовому порядку, то суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Аналізуючи зміст даної правової норми, слід дійти висновку, що закриття провадження у справі за даною підставою можливе лише в разі повного виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень.

Враховуючи той факт, що заявлена позивачем в межах даної справи до стягнення майнова шкода в рази перевищує затверджений АТ «Дніпропетровськгаз» обсяг перевищення фактичної вартості послуг з розподілу природного газу над тарифною виручкою, тому підстави для закриття провадження у справі згідно з п.8 ч.1 ст.238 КАС України відсутні.

Інші доводи представника НКРЕКП, викладені у клопотанні про закриття провадження у справі, не спростовують висновків суду.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого клопотання та відсутність передбачених положеннями статтею 238 КАС України підстав для закриття провадження у даній справі.

Керуючись статтями 238, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про закриття провадження у справі відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Ухвала суду в повному обсязі складена 31 липня 2025 року.