Справа № 520/26940/23
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 р. Справа № 520/26940/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2025, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/26940/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №0-2040 від 21 серпня 2023року на суму податкового боргу 100938,47грн., прийняту Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12 травня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 р., та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме вимог: Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що податковою вимогою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області форма «Ф» від 21 серпня 2023року №0-2040, повідомлено ОСОБА_1 про наявність у нього станом на 20 серпня 2023р. податкового боргу у сумі 100938,42грн.( у вимоги зазначено детальний розрахунок суми податкового боргу додається).

З наявного в матеріалах справи розрахунку суми боргу станом на 21.09.2023р. Орендна плата з фізичних осіб 100992,35грн. грошові зобов`язання нараховані контролюючим органом на підставі:

податкового повідомлення-рішення №47034-5505-2027 від 07.05.2020 у сумі 16 633,45грн.(за 2020рік);

податкового повідомлення-рішення №47035-5505-2027 від 07.05.2020 у сумі 42989,22грн.(за 2020рік);

податкового повідомлення-рішення №47036-5505-2027 від 07.05.2020 у сумі 7 468,02грн.(за 2020рік);

податкового повідомлення-рішення №-2027 від 12.07.2021 у сумі 19 490,74грн.(за 2021рік);

податкового повідомлення-рішення №-2027 від 12.07.2021 у сумі 2108,36грн.(за 2021рік);

податкового повідомлення-рішення №-2027 від 12.07.2021 у сумі 803,34грн.(за 2021рік);

податкового повідомлення-рішення №-2027 від 12.07.2021 у сумі 8 887,13грн.(за 2021рік);

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами які є власниками об`єктів житлової нерухомості становить 2 558,21грн.. що нарахований контролюючим органом на підставі:

податкового повідомлення-рішення №0-2027 від 18.11.2022р. у сумі 606,01грн. з урахуванням часткової сплати 53,99грн., заборгованість 552,02грн.(за 2021р.);

податкового повідомлення-рішення №0-2027 від 18.11.2022р. у сумі 454,78грн. (за 2021р.);

податкового повідомлення-рішення №0-2027 від 29.08.2018р. у сумі 57,14грн. (за 2018р.);

З витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності значиться, що ОСОБА_2 , на підставі договору дарування:серія та номер 87, виданий 20.03.2015р. приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Василенко Н.Т. належить квартира АДРЕСА_1 .

З витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності значиться, що ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу, серія номер 1057, виданий 08.06.2021р. приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Василенко Н.Т., належить житловий будинок АДРЕСА_2 , площею 56,9кв.м..

Позивач зауважує, що відповідно до податкового повідомлення-рішення №0-2027 від 18.11.2022р. у сумі 606,01грн. з урахуванням часткової сплати 53,99грн., заборгованість 552,02грн.(за 2021р.) та податкового повідомлення-рішення №0-2027 від 18.11.2022р. у сумі 454,78грн. (за 2021р.), нарахований податковий борг на нерухоме майно, яке вже не належить ОСОБА_1 .

Позивач вважаючи свої права порушеними звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган діяв на підставі та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

За змістом статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (пункт 59.1). Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (пункт 59.3).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4).

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (пункт 59.5).

З аналізу наведених вище норм вбачається, що податкова вимога надсилається контролюючим органом платнику податків у разі, коли у платника податків виник податковий борг.

Судовим розглядом встановлено, що податковою вимогою Головного управління Державної податкової служби у Харківській області форма «Ф» від 21 серпня 2023 року №0-2040, повідомлено ОСОБА_1 про наявність у нього станом на 20 серпня 2023р. податкового боргу у сумі 100938,42грн.( до вимоги надано детальний розрахунок суми податкового боргу додається).

Як вбачається з матеріалів справи, з наявного в матеріалах справи розрахунку суми боргу станом на 21.09.2023р. орендна плата з фізичних осіб 100992,35грн. грошові зобов`язання нараховані контролюючим органом на підставі:

податкового повідомлення-рішення №47034-5505-2027 від 07.05.2020 у сумі 16 633,45грн.(за 2020рік);

податкового повідомлення-рішення №47035-5505-2027 від 07.05.2020 у сумі 42989,22грн.(за 2020рік);

податкового повідомлення-рішення №47036-5505-2027 від 07.05.2020 у сумі 7 468,02грн.(за 2020рік);

податкового повідомлення-рішення №-2027 від 12.07.2021 у сумі 19 490,74грн.(за 2021рік);

податкового повідомлення-рішення №-2027 від 12.07.2021 у сумі 2108,36грн.(за 2021рік);

податкового повідомлення-рішення №-2027 від 12.07.2021 у сумі 803,34грн.(за 2021рік);

податкового повідомлення-рішення №-2027 від 12.07.2021 у сумі 8 887,13грн.(за 2021рік);

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами які є власниками об`єктів житлової нерухомості становить 2 558,21грн.. що нарахований контролюючим органом на підставі:

податкового повідомлення-рішення №0-2027 від 18.11.2022р. у сумі 606,01грн. з урахуванням часткової сплати 53,99грн., заборгованість 552,02грн.(за 2021р.);

податкового повідомлення-рішення №0-2027 від 18.11.2022р. у сумі 454,78грн. (за 2021р.);

податкового повідомлення-рішення №0-2027 від 29.08.2018р. у сумі 57,14грн. (за 2018р.)

Під час судового розгляду встановлено, що податкові повідомлення-рішення №47034-5505-2027; №47035-5505-2027; №47036-5505-2027 були оскаржені в судовому порядку. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2021р. по справі №520/17855/2020 зазначені податкові повідомлення-рішення залишені без змін. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021р. рішення Харківського окружного адміністративного суду залишено без змін. За позовом ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2021р. по справі №520/17855/2020, заява ОСОБА_4 ухвалою від 22.12.2021р. залишена без задоволення.

Крім того, сформовані податкові повідомлення-рішення №0-2027 від 18.11.2022р.; №0-2027 від 18.11.2022р.; №0-2027 від 29.08.2018р. за платежем «орендна плата з фізичних осіб 18010900» за податковий період 2021рік направлялися поштою та отримані позивачем 22.02.2021р., які були оскаржені у судовому порядку. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.10.2021р. по справі №520/16072/2021 зазначені податкові повідомлення-рішення залишені без змін. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023р. рішення Харківського окружного адміністративного суду залишено без змін. Ухвалою Верховного суду від 28.03.2023р. по справі №520/16072/2021 за позовом ОСОБА_4 касаційну скаргу повернуто.

Колегія суддів зазначає, що з наявної в матеріалах справи податкової вимоги №0-2040 від 21 серпня 2023року на суму податкового боргу 100938,47грн., прийняту Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області встановлено, що вона відповідає вимогам ст.59 ПК України.

Так, Наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 року №610, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 24.07.2017 року за №902/30770, затверджено Порядок направлення податковими органами податкових вимог платникам податків. Цей Порядок розроблений відповідно до статей 59 та 60 глави 4 розділу II Податкового кодексу України (далі - Кодекс) (з урахуванням статей 42 та 58 Кодексу) і визначає механізм формування, надсилання (вручення) та відкликання податкових вимог податковими органами. Дія цього Порядку поширюється на платників податків, у яких виник податковий борг.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Hаказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 № 610, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 липня 2017 податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Протягом періоду оскарження платником податків відповідно до статті 56 Кодексу суми грошових зобов`язань, визначених податковим органом відповідно до Кодексу та інших законодавчих актів, податкова вимога з податку, що оскаржується, не формується та не надсилається, а сума такого грошового зобов`язання вважається неузгодженою.

Податкові вимоги разом з детальним розрахунком суми податкового боргу формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - ІТС) податкових органів з урахуванням інформації про податковий борг з митних платежів, отриманої в порядку обміну інформацією відповідно до пункту 41.2 статті 41 Кодексу.

Податкова вимога, крім загальних реквізитів, повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис майна, яке відповідно до законодавства може бути предметом податкової застави, проведення публічних торгів з продажу заставного майна.

Після формування податкової вимоги та внесення даних до відповідного реєстру податкова вимога в той самий день реєструється в податковому органі та направляється (вручається) платнику податків.

Реєстри податкових вимог ведуться податковими органами в електронному вигляді.

Відповідно до пункту 42.1 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику) (пункт 42.5 статті 42 ПК України).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи містять докази, стосовно того, що грошове зобов`язання на час формування спірної податкової вимоги було узгодженим, тому відсутні підстави для визнання протиправною та скасування оскарженої податкової вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 по справі № 520/26940/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Л.В. Любчич О.В. Присяжнюк