Справа № 126/2737/24
Суддя: Хмель Р. В.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2737/24

Провадження № 2-а/126/19/2025

"21" липня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

зі секретарем Дончик О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Бершадського районного суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обгрунтування поданого позову позивач зазначає, що отримав повістку 05.09.2024 року №1854 згідно якої мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 10.09.2024 року. 09.09.2024, в нього захворіла малолітня донька ОСОБА_2 , з якою він з`явився до лікаря 10.09.2024 року, тому подзвонив до ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомити, що не зможе з`явитися у визначений в повістці день.

10.10.2024 представником ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП №11560 від 10.10.2024.

Як вбачається з викладених обставин протокол був складений 10.10.2024 року, тобто через місяць після скоєння адміністративного правопорушення на думку відповідача, а не на протязі 24 роки.

29.10.2024 на адресу позивача надійшла постанова про адміністративне правопорушення №558 від 23.10.2024 разом із супровідним листом.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 , відносно позивача складено протокол №11560 від 10.10.2024 року про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , порушив вимоги абз.3 ч.10 ст. 1 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", ч.1 ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та ст. 17 ЗУ "Про оборону України", а саме згідно розписки про отримання повістки 05.09.2024 отримав повістку №1854 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 10.09.2024 року для проходження медичного огляду ВЛК, проте проігнорував дані вимоги та не прибув за викликом, що зафіксовано актом фіксування неприбуття по повістці за вхє. №10144/7 від 10.09.2024 року, крім того станом на третю добу від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не повідомив про причини неявки.

На думку позивача, притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП є незаконним та необгрунтованим, протокол та постанова прийняті з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач, адміністративних правопорушень не вчиняв, на виклики до ІНФОРМАЦІЯ_3 належно реагував та повідомляв засобами телефонного зв`язку про причину неявки, про що відповідачем в протоколі та постанові не зазначено, всі необхідні документи для оновлення даних своєчасно надав, тому вважає, що вищевказана постанова винесена незаконно.

Під час винесення постанови що оскаржується посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 було грубо порушено приписи ст. 268 КУпАП, зокрема - позивачу ненадане право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

За приписами ст. 248 КУпАП - розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

З постанови не вбачається де розглядалася справа, зокрема постанову склав начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_3 , який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з номером постанови № 558, натомість в шапці постанови зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_4 який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та вказано інший номер, а саме № 5081. Постанова підготовлена та підписана, окрім полковника ОСОБА_4 , невідомим працівником ЗСУ так як прізвище написано нерозбірливо для ідентифікації.

Дані обставини не в повній мірі відповідають ст. 235 КУпАП - від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Разом з тим відповідачем грубо порушено приписи ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Адміністративними комісіями справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем проживання порушника.

При винесені постанови відповідачем недотримано приписи ст. 280 КУпАП, зокрема нез`ясовано чи було позивачем вчинено адміністративне правопорушення, чи наявна його вина та чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також не з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, позивач просить звертаю увагу суд, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено з порушенням Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, зокрема згідно інструкції, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, викладаються на окремому аркуші з відміткою про це в протоколі.

Також, в порушення Інструкції у резолютивній частині постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідач визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та притягнув до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу, у сумі 17000 грн., в той час як згідно Інструкції відповідач повинен лише накласти штраф.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 10.10.2024 №531 не відповідає бланкам зазначених в Інструкції.

На думку позивача, у постанові про адміністративне правопорушення №558 від 23.10.2024, відсутні посилання на будь-які документи, які до неї долучаються та на підставі яких можливо було б зробити висновок про наявність або відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 12.11.2024 відкрито провадження у справі.

20.01.2025 на адресу суду надійшов відзив, в якому представник відповідача Стоколос С.Л. просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджуються даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Відтак на нього, як на військовозобов`язаного, поширюють свою дію вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 в частині виконання військового обов`язку в запасі, що включає обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

05.09.2024 року ОСОБА_1 відповідно до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та пп.2 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів отримав повістку №1854 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 год. 10.09.2024 року для проходження медичного огляду ВЛК.

10.09.2024 року ОСОБА_1 проігнорував дані вимоги та по повістці до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, чим порушив вимоги абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 17 Закону України «Про оборону України», що зафіксовано Актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного по повістці за вхідним №10144/7 від 10.09.2024 року, крім того, протягом трьох діб від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, що зафіксовано Актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на третю добу за вхідним №10278/6 від 13.09.2024 року та в подальшому у семиденний термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зафіксовано Актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом станом на сьому добу за вхідним №10525/9 від 17.09.2024 року, чим вчинив правопорушення передбачене ст. 210-1 КУпАП.

10.10.2024 року працівниками відділу поліції №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області громадянина ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 як такого, що вчинив адміністративне правопорушення передбачене статтею 210-1 КУпАП.

У зв`язку з чим старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_5 , керуючись статтями 235, 254, 256 КУпАП було складено протокол №558 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 (за вхідним №11560 від 10.10.2024 року), згідно якого:

- громадянин ОСОБА_6 порушив вимоги абз. 3 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 17 Закону України «Про оборону України», а саме згідно розписки про отримання повістки 05.09.2024 року отримав повістку № 1854 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 год. 10.09.2024 року для проходження медичного огляду ВЛК, проте громадянин ОСОБА_6 проігнорував дані вимоги та не прибув за викликом, що зафіксовано актом фіксування неприбуття по повістці за вх. № 10144/7 від 10.09.2024 р., крім того, протягом трьох діб від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 3-тю добу за вх. № 10278/6 від 13.09.2024 р. та в подальшому у семиденний термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 7-у добу за вх. № 10525/9 від 17.09.2024 р., чим вчинив правопорушення передбачене ст. 210-1 КУпАП.

Громадянину ОСОБА_6 було роз`яснено положення ст. 63 Конституції України про те, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом, а також права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП (знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі).

Повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15 год. 00 хв. 23.10.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , каб. 6, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

В графі пояснення та зауваження особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо суті порушення і змісту протоколу ОСОБА_6 власноручно зазначив: «Протокол мною прочитаний, зауважень немає».

Громадянин ОСОБА_6 заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Другий примірник протоколу ОСОБА_6 отримав 10.10.2024 року, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу.

До протоколу додано: копію паспорта громадянина України та копію РНОКПП ОСОБА_6 , пояснення ОСОБА_6 , розписка про отримання повістки №1854, акт фіксування неприбуття військовозобов`язаного по повістці за вх.№10144/7 від 10.09.2024 року, акт фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом станом на 3-тю добу за вх.№10278/6 від 13.09.2024 року, акт фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом станом на 7-у добу за вх.№10525/9 від 17.09.2024 року, рапорт майора ОСОБА_7 .

Крім того, до протоколу додано пояснення ОСОБА_6 за вхідним №11558 від 10.10.2024 року, з яких встановлено, що «Я, ОСОБА_6 не прибув по повістці 10.09.2024 р. у зв`язку з хворобою дитини яка знаходиться на моєму самостійному вихованні. Друга причина: - я півтора роки батько одинак, маю право на відстрочку, замість того щоб я написав заяву мене працівник ТЦК направив на проходження ВЛК, я вважаю це незаконним». До даного пояснення ОСОБА_6 додав копію рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 09 вересня 2024 року у справі №126/2847/23.

23.10.2024 року на вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час, будучи належним чином повідомленим про час і дату розгляду, ОСОБА_6 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 на розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

ОСОБА_6 був повідомленим про дату й час розгляду справи, заявив клопотання про розгляд справи без його участі та 23.10.2024 року на 15 год. 00 хв. не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому розгляд справи відбувся без участі громадянина ОСОБА_6 відповідно до статей 276-280 КУпАП.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ч. 3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, обов`язок військовозобов`язаного прибувати за викликом до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлений абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указом Президента України від 24.02.2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» (в чинній редакції).

При цьому, згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Тобто, для визнання причини неприбуття до ТЦК та СП, перешкода стихійного характеру, хвороба чи інша обставина, має мати характер такої, які позбавляють можливості особисто прибути в зазначені частину, пункт і строк.

Так, згідно наданих пояснень, ОСОБА_6 не прибув за викликом, у зв`язку з хворобою дитини, проте жодних підтверджуючих документів не надав. Також вказав, що вручена повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду ВЛК є незаконною, оскільки ОСОБА_6 має право на відстрочку у зв`язку з самостійним вихованням дитини, на підтвердження чого надав копію рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 09.09.2024 року у справі №126/2847/23.

Проте, вказані твердження громадянина ОСОБА_6 варто сприймати критично виходячи з наступного: Згідно п. 63 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 (далі Порядок №560) військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

У разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаний, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, направляється на медичний огляд для визначення придатності до військової служби.

Військовозобов`язані, у яких строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не завершився, на медичний огляд не направляються, крім випадків, коли військовозобов`язані приймаються на військову службу за контрактом.

Проте, матеріали справи не містять та громадянин ОСОБА_6 не надав підтвердження того, що він звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про надання відстрочки, а також на час отримання повістки не користувався відстрочкою від призову на військову службу під час мобілізації.

Враховуючи вищенаведене, повістка №1854 була вручена військовозобов`язаному ОСОБА_6 правомірно та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Крім того, на підтвердження власної тези щодо неможливості прибути за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 10.09.2024 року, у зв`язку з хворобою дитини ОСОБА_6 не надав жодних підтверджуючих документів відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій, відтак дане твердження не повинно братися до уваги при вирішенні даної справи.

Таким чином, громадянин ОСОБА_6 , не маючи поважних причин неприбуття, в порушення вимог абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 17 Закону України «Про оборону України», не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 год. 00 хв. 10.09.2024 року для проходження медичного огляду ВЛК, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення передбачене статтею 210-1 КУпАП.

За порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію передбачена адміністративна відповідальність згідно ст.210-1 КУпАП та враховуючи, що з моменту оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» та до цього часу в Україні діє особливий період то громадянин ОСОБА_6 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Положеннями ч.1 ст. 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

При встановленні розміру штрафу на виконання загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, що передбачені ст.33 КУпАП було встановлено, що особа яка притягується до адміністративної відповідальності офіційно не працевлаштована, на утриманні одна неповнолітня дитина, правопорушення вчинено умисно, оскільки особа яка притягується до адміністративної відповідальності усвідомлювала протиправний характер своєї бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки та свідомо допускала настання цих наслідків.

Обставини, що пом`якшують відповідальність відповідно до ст. 34 КУпАП відсутні.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 35 КУпАП обставиною, що обтяжує відповідальність є вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин, такою надзвичайною обставиною є введений на території України воєнний стан.

На підставі вищевикладеного і керуючись статтями 38, 210-1, 235, 245, 247, 254, 276- 280 та статтею 284 КУпАП, 23.10.2024 року Постановою №558 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000,00 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок).

Копію постанови було направлено позивачу рекомендованим листом з дотриманням вимоги щодо триденного строку на вручення встановленого ст. 285 КУпАП 24.10.2024 року, що підтверджується трекінгом №096.

Так, диспозиція статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність саме за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч.3 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Оцінюючи спірні правовідносини варто врахувати, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що складений уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_7 протокол про адміністративне правопорушення від 10.10.2024 року відповідає положенням ст. 235 та 255 КУпАП.

В зазначеному протоколі відображено дату та місце його складання, повну інформацію про особу правопорушника, суть вчиненого правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Громадянину ОСОБА_1 роз`яснено положення ст. 63 Конституції України, його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що підтверджується підписом Позивача у протоколі.

В протоколі також зазначено дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 вручено другий примірник протоколу, що підтверджується його підписом у відповідній графі протоколу.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем з дотриманням вимог КУпАП було правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення останнім законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: вимог абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст. 17 Закону України «Про оборону України», у зв`язку з неприбуттям військовозобов`язаного ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин на дату й час, вказані у отриманій ним повістці №1854 та у зв`язку з неповідомленням у триденний строк про причини неприбуття.

Позивач, ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, від його представника, адвоката Рижавського С.С. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Так, приписами ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває і по теперішній час.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, згідно абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

За змістом ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. За правилами ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 23.10.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 складено постанову №558 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Відповідно до змісту вищевказаної постанови, згідно розписки про отримання повістки 05.09.2024 року отримав повістку №1854 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 год. 10.09.2024 року для проходження медичного огляду ВЛК, проте ОСОБА_6 проігнорував дані вимоги та не прибув за викликом, що зафіксовано актом фіксування неприбуття по повістці за вх. №10144/7 від 10.09.2024, крім того, протягом трьох діб від визначеної у повістці дати прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_8 не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або в будь-який інший спосіб, що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 3-тю добу за вх.№10278/6 від 13.09.2024 та в подальшому у семиденний термін не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зафіксовано актом фіксування неприбуття військовозобов`язаного для подання підтверджуючих документів про поважність причин неявки за викликом, станом на 7-му добу за вх. №10525/9 від 19.09.2024.

Також, у постанові позивачем надано письмові пояснення, в яких вказано, що він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з хворобою дитини. Крім того, зазначив що вручена повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження медичного огляду ВЛК є незаконною, оскільки ОСОБА_6 має право на відстрочку у зв`язку з самостійним вихованням дитини, нга підтвердження чого надав копію рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 09.09.2024 у справі №126/2847/23.

Отже, підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стало те, що він не з`явився у вказаний у повістці день та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для проходження медичного огляду ВЛК.

Неявка у вказаний у повістці день та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивачем не заперечується.

Згідно копії рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 09.09.2024 дійсно, визначено місце проживання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 з позивачем.

Згідно довідки, виданої ОСОБА_2 , 2020 року народження, остання не відвідувала дитячий колектив з 10.09.2024 по 12.09.2024, у зв`язку з ГРВІ.

Щодо доводів позивача у адміністративному позові про те, що під час розгляду даної справи уповноваженою особою, не прийняті до уваги його пояснення про наявність поважних причин неприбуття 10.09.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд зазначає, що положеннями ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено чіткий виключний перелік поважних причин неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності). Разом з тим, зазначена військовозобов`язаним ОСОБА_1 у поясненнях постанови від 23.10.2024 року причина його неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у строк, зазначений у повістці, хоч і підтверджена наявними у матеріалах справи належними та допустимими у контексті ст.ст. 73-74 КАС України, доказами, разом з тим не є поважною причиною неприбуття у строк та місце, зазначені у повістці згідно з положеннями ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Крім того, позивачем суду не надано належних та допустимих доказів щодо повідомлення про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 , або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

З огляду на викладене, твердження про те, що 10.09.2010 року телефоном позивач повідомив перший відділ ІНФОРМАЦІЯ_3 , про поважну причину свого неприбуття, суд до уваги не приймає, оскільки позивач не надав жодних доказів.

Те саме стосується твердження позивача про наявність у нього підстав для отримання відстрочки та незаконність вручення повістки, оскільки останній не надав підтвердження того, що він звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про надання відстрочки, а також, що на час отримання повістки користувався відстрочкою від призову на військову службу під час мобілізації.

Зважаючи на вищевикладене, досліджені судом докази вказують на те, що при винесенні постанови відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Посадовою особою, яка винесла оскаржувану постанову, враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, і накладено штраф у розмірі, передбаченому санкцією статті. Суть викладеного у постанові правопорушення відображає диспозицію ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з посиланням на відповідні норми закону.

За таких обставин, суд вважає, що позов необхідно залишити без задоволення.

Відповідно до ст.ст. 139, 143 КАС України у зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову судові витрати, понесені позивачем, останньому не відшкодовуються та покладаються на нього.

Разом з тим, позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №23 від 06.11.2024 було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн, тоді як за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення належить сплачувати судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 гривень.

За таких обставин у відповідності до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", ч.1 ст. 139 КАС України 605,60 гривень позивачу належить повернути з державного бюджету як надмірно сплачені, а решту 605,60 гривень стягнути з відповідача як суб`єкта владних повноважень за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності №558 винесену 34 жовтня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення в розмірі 17000 грн. залишити без змін.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок, зайво сплачений ним згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №23 від 06.11.2024.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , АДРЕСА_1 ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Р. В. Хмель