Справа № 440/9194/21
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

29 липня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/9194/21

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Проскурні Я.О.,

представника відповідача Азарян К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/9194/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2021 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.06.2021 №808. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до стажу роботи для призначення пенсії період роботи ОСОБА_1 на посаді начальника відділу координації та аналізу управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органів які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Полтавської області згідно рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 у справі №440/4533/20 з 01.08.2020 по 08.02.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 08.02.2021 пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789, у редакції Закону від 12.07.2001 №2663-ІІІ, з розрахунку 90% від суми нарахованої місячної заробітної плати зі всіма складовими, відповідно до довідки про заробітну плату для призначення пенсії, виданої Полтавською обласною прокуратурою від 25.11.2020 №21-722вих20, без обмеження максимального розміру пенсії та без застосування максимальної величини нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та без застосування Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Ухвалено стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

21.06.2025 до суду від позивача надійшла заява про зміну способу виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/9194/21, а саме просить: Змінити спосіб і порядок виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2021 року по справі №440/9194/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії з: Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 08.02.2021 пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789, у редакції Закону від 12.07.2001 №2663-ІІІ, з розрахунку 90% від суми нарахованої місячної заробітної плати зі всіма складовими, відповідно до довідки про заробітну плату для призначення пенсії, виданої Полтавською обласною прокуратурою від 24.11.2020 №21-722вих20, без обмеження максимального розміру пенсії та без застосування максимальної величини нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та без застосування Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 (в частині нарахування та виплати заборгованості з пенсії за період з 08.02.2021 по 30.06.2022 в розмірі 1 221 303,07 грн) на "стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за період з 08.02.2021 по 30.06.2022 в розмірі 1 221 303,07 грн."

Заява обґрунтована тим, що рішення суду у повному обсязі не виконано, оскільки виплату позивачу донарахованої пенсії у сумі 1221303,07 грн не здійснено.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року прийнято заяву до розгляду, призначено судове засідання на 08 липня 2025 року на 09:00 год.

08 липня 2025 року суддя Бойко С.С. перебував на лікарняному, розгляд справи перенесено на 29 липня 2025 року на 09:00 год.

У судове засідання заявник не з`явився, представник відповідача заперечував вимоги ОСОБА_1 щодо зміни способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/9194/21.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Частиною 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З аналізу положень частин першої, третьої статті 378 КАС України суд робить висновок, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин. Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 800/203/17.

З наведеної норми вбачається, що суд може змінити спосіб або порядок виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленому раніше порядку і способом. При цьому, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Так, саме поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Отже, передумовою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення, є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

Обґрунтовуючи необхідність зміни способу та порядку виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2021 року у справі №440/9194/21 ОСОБА_1 зазначив, що у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішеньь у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №67433360 з примусового виконання виконавчого листа №440/9194/21, виданого Полтавським окружним адміністративним судом.

Заявник зауважив, що оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повністю не виконав рішення суду є потреба у зміні способу виконання відповідного судового рішення.

Заявник зазначив, що згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 10.06.2025 чітко зазначено, що за період з 08.02.2021 по 30.06.2022 відповідачем нарахована заборгованість в сумі 1221303,07 грн, яку обліковано в органах Пенсійного фонду України для здійснення виплати за окремою бюджетною програмою. Тобто боржник сам визнає борг.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень від 05.06.2012 № 4901-VI (зі змінами, далі - Закон №4901-VI), який набрав чинності 01.01.2013, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є - державний орган; державне підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Суд зазначає, що стаття 3 Закону №4901-VI встановлює особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З 01.04.2021 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279 "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги", якою вносяться зміни до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596.

Пунктом 3 постанови наказано Пенсійному фонду України до 01.04.2021 провести підготовчі технічні заходи для забезпечення переходу до централізованого фінансування виплати пенсій.

Постановою також внесено зміни до підпункту 4 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, за змістом якого Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування виплати пенсій.

Отже, з 01.04.2021 функції з фінансування виплати пенсій покладені на Пенсійний фонд України.

Тобто рішення суду в частині доплати до пенсії боржником фактично виконується в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Виплата за рішеннями здійснюється з Державного бюджету України у порядку черговості.

Суд, аналізуючи норми статті 378 КАС України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, прийшов до висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки вказані обставини не вказують на ускладнення виконання рішення суду та не роблять його неможливим.

При цьому суд враховує те, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. У той же час, у спірному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення. Суд наголошує, що зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право позивача на отримання сум заборгованості по пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 112382417).

З наведених в ухвалі мотивів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни способу і порядку виконання судового рішення в справі №440/9194/21, а відтак заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 77, 241, 248, 378 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення в справі №440/9194/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 01.08.2025.

Суддя С.С. Бойко