Справа № 520/8986/25
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

31 липня 2025 р. справа № 520/8986/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під.3, пов. 2, м. Харків, Харківськи р-н, Харківська обл., 61022, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії по втраті годувальника згідно до п. 2 статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.02.2025;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію в разі втрати годувальника, починаючи з дня звернення 29.10.2022 відповідно до відповідно до п. 2 ст. 30 Закону № 2262-ХІІ.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивач 21.05.2019 отримує пенсію по інвалідності, яка призначена відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивачка 02.11.2022 звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перехід на виплату пенсії по втраті годувальника за померлого чоловіка, пенсіонера МВС, однак рішенням від 11.11.2022 Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області в призначенні пенсії в разі втрати годувальника відмовлено у зв`язку з тим, що в наданих документах відсутня довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 по справі №520/10928/22 позов задоволено та зобов`язано повторно розглянути заяву позивачки про перехід на пенсію по втраті годувальника. За результатом повторного розгляду вказаної заяви було прийнято рішення від 21.02.2025, яким відмовлено в призначення пенсії у разі втрати годувальника. Підставою такої відмови стало те, що до заяви про призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 не додала документ, (рішення суду), яке би підтверджувало, що вона втратила джерело засобів до існування відповідно до даних її трудової книжки, вона працювала, а отже вірогідно мала джерело до існування та висновку Медико-соціальної експертної комісії про встановлення причин смерті, а також відсутня довідка (рішення суду), уповноважених органів з місця проживання про перебування на утриманні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити у задоволені позову у зв`язку з тим, що 02.11.2022 ОСОБА_1 звернулась до головного управління із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 , відповідно до Закону №2262-ХІІ. За результатом розгляду заяви головним управлінням було прийнято Рішення від 11.11.2022, підстави для призначення пенсії ОСОБА_1 в разі втрати годувальника були відсутні. На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 по справі №520/10928/22 головним управлінням було повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-ХІ1 з урахуванням висновків суду, прийнято Рішення від 20.03.2023 про відсутність підстав для призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 . На виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 13.02.2025 по справі №520/10928/22, головним управлінням втретє розглянуто заяву ОСОБА_1 стосовно призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Закону №2262-XII. За результатом розгляду заяви головним управлінням прийнято Рішення від 21.02.2025, відповідно до якого підстави для призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 , відсутні. Відповідач зазначає, що на момент смерті годувальника ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ та після звільнення, працювала на посадах державної служби та інших посадах, а також до заяви про призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 не додала документ (рішення суду), яке би підтверджувало, що вона втратила джерело засобів до існування, відповідно до даних трудової книжки, вона працювала, а отже вірогідно мала джерело до існування та висновку Медико-соціальної експертної комісії про встановлення причин смерті ОСОБА_2 , а також відсутня довідка, (рішення суду), уповноважених органів з місця проживання про перебування на утриманні. З 08.01.2025 ОСОБА_1 , отримує пенсію за вислугу років в розмірі 51% грошового забезпечення (вислуга років 26), після звільнення зі служби на підставі подання Національної гвардії України та особистої заяви, на умовах Закону № 2262- XII. Також відповідач зазначив, що в матеріалах пенсійної справи № наявна довідка комунального підприємства Жилкомсервіс дільниця №14 від 11.10.2010 №1412, відповідно до якої ОСОБА_1 та померлий чоловік ОСОБА_2 були зареєстровані за різним місцем реєстрації.

Позивачем надано до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що відповідач не спростував факт втрати ОСОБА_1 після смерті чоловіка джерела засобів до існування, не надав суду жодних документів чи будь яких інших даних про те, що ОСОБА_1 на момент смерті чоловіка, ІНФОРМАЦІЯ_1 мала інший дохід.

Інші заяви по суті справи сторони до суду не подавали.

Суддя перебував у щорічній основній відпустці з 07.07.2025 по 25.07.2025.

Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши доводи позову, відзиву, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач, що ОСОБА_1 з 20.12.2003 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

До смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримував пенсію по інвалідності, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 по 30.09.2010.

29.10.2022 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення їй пенсії у разі втрати годувальника.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області рішенням від 11.11.2022 відмовило у призначенні пенсії у разі втрати годувальника. Відмова мотивована тим, що в наданих документах відсутня довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування на утриманні або рішення суду про перебування на утриманні, а відтак підстава для призначення пенсії ОСОБА_1 в разі втрати годувальника відсутня.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду ввід 13.02.2023 по справі №520/10928/22адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл.Свободи, буд.5, Держпром, 3 під., 2 пов., м.Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 11.11.2022р., прийняте за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.10.2022р. на призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_2 згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб";

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перехід з одного виду пенсії на інший, а саме з пенсії по інвалідності, призначеної ОСОБА_1 в 2019 році, на пенсію в разі втрати годувальника згідно норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з дня звернення - 29.10.2022р. та ухвалити відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішення набрало законної сили.

За результатом повторного розгляду вказаної заяви було прийнято рішення від 21.02.2025, яким відмовлено в призначення пенсії у разі втрати годувальника. Підставою такої відмови стало те, що до заяви про призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 не додала документ, (рішення суду), яке би підтверджувало, що вона втратила джерело засобів до існування відповідно до даних її трудової книжки, вона працювала, а отже вірогідно мала джерело до існування та висновку Медико-соціальної експертної комісії про встановлення причин смерті, а також відсутня довідка (рішення суду), уповноважених органів з місця проживання про перебування на утриманні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі норми права.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються, зокрема, Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

За приписами частини першої статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з частиною першою статті 36 Закону №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

За приписами частини 2 статті 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону №1058-IV, до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Отже, з огляду на системний аналіз наведених норм, юридичне значення для призначення пенсії у разі втрати годувальника має встановлення факту перебування особи на утриманні.

При цьому, відповідно до частини першої та другої статті 38 Закону №1058-IV, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Пунктом 3 частини першої статті 45 Закону №1058-IV також передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Порядок №22-1).

Пунктом 2.3 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також, надаються такі документи:

1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) особи, якій призначається пенсія (надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків), та померлого годувальника (надається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або документ, що посвідчує особу, зазначений у пункті 2.9 цього розділу, якій призначається пенсія;

3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) відомості про місце проживання;

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

Згідно з п. 2.11 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Щодо твердження відповідача про необхідність надання документів про перебування позивачки на утриманні померлого чоловіка, суд зазначає наступне.

Відповідно до послужного списку ОСОБА_1 , судом встановлено, що згідно наказу МВС України в Харківській області № 39о/с від 14.06.2006 ОСОБА_1 надана частково оплачувальна відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, з 02.06.2006 по 10.02.2009; згідно наказу МВС України в Харківській області № 17о/с від 16.04.2009 ОСОБА_1 надана відпустка без збереження грошового забезпечення по догляду за дитиною до досягнення нею віку 3 років 6 місяців, з 11.02.2009 по 10.08.2009; згідно наказу МВС України в Харківській області № 32 о/с від 10.06.2010 ОСОБА_1 надана відпустка без збереження грошового забезпечення по догляду за дитиною до досягнення нею чотирирічного віку, з 10.08.2009 по 10.02.2010; згідно наказу МВС України в Харківській області № 36 о/с від 01.07.2010 ОСОБА_1 надана відпустка без збереження грошового забезпечення по догляду за дитиною до досягнення нею 4 років 6 місяців, з 11.02.2010 по 10.08.2010; згідно наказу МВС України в Харківській області № від 30.09.2010 ОСОБА_1 надана відпустка без збереження грошового забезпечення по догляду за дитиною до досягнення нею п`ятирічного віку, з 10.08.2010 по 10.02.2011.

14 січня 2011 року позивачка звільнилася з органів внутрішніх справ, що підтверджується записом №14 у трудовій книжці серії НОМЕР_5 .

Таким чином, починаючи з 11 лютого 2009 року, позивачка перебувала у відпустці по догляду за дитиною без збереження грошового забезпечення, що свідчить про відсутність самостійного доходу. У цей період вона фактично перебувала на повному утриманні свого чоловіка - пенсіонера II групи інвалідності. Після смерті чоловіка позивачка втратила єдине джерело засобів до існування.

Вимога відповідача щодо надання довідки про спільну реєстрацію за однією адресою є безпідставною, оскільки вона не спростовує наявність у позивачки інвалідності, яка є законною підставою для переходу з одного виду пенсії на інший. Також ця обставина жодним чином не заперечує статусу ОСОБА_1 як непрацездатної особи на момент смерті її чоловіка та не спростовує факту втрати джерела засобів до існування після його смерті.

У зв`язку з цим позивачка належить до категорії непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника. Відповідно до пункту "б" частини четвертої статті 30 Закону України № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсія в такому випадку призначається незалежно від факту перебування на утриманні.

Відтак, за такого правового регулювання спірне рішення в цій частині є протиправним та підлягає скасуванню.

Належним способом захисту порушеного права позивача з урахуванням наявності дискреційних повноважень у пенсійного органу щодо призначення пенсії є зобов`язання пенсійного органу вирішити питання про призначення пенсії позивачки в разі втрати годувальника з дати її звернення із заявою, з урахуванням висновків суду.

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати щодо судового збору підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під.3, пов. 2, м. Харків, Харківськи р-н, Харківська обл., 61022, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.02.2025.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вирішити питання про призначення пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) в разі втрати годувальника пенсію з дати її звернення із заявою - 29.10.2022 відповідно до відповідно до п. 2 ст. 30 Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням висновків суду у цій справі.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під.3, пов. 2, м. Харків, Харківськи р-н, Харківська обл., 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 31 липня 2025 року.

Суддя Олексій КОТЕНЬОВ