Справа № 420/11893/21
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

31 липня 2025 року м. Одеса
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.09.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення у повному обсязі ОСОБА_1 за період з 01.01.2014 року по 27.09.2017 року, з врахуванням базового місяця для нарахування індексації січня 2008 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити у повному обсязі ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 року по 27.09.2017 рік, з врахуванням базового місяця для нарахування індексації січня 2008 року.

24.07.2025 року (вх. №75234/25) позивач надав до суду заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення від 17.09.2021 року по справі №420/13395/20 шляхом: стягнення з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 року по 27.09.2017 року, з урахуванням базового місяця для нарахування індексації січня 2008 року у сумі 68214,28 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Ухвалою суду від 28.07.2025 року вищевказана заява призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні.

31.07.2025 сторони по справі у судове засідання не з`явились.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та доводи поданої заяви, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з ч.3 ст.378 КАС України в редакції, чинної на дату розгляду цієї заяви, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Суд зазначає, що судове рішення стосується питання пенсійних виплат, що відповідно до приписів ч. 3 ст. 378 КАС України є безумовною підставою для зміни способу виконання рішення суду шляхом стягнення, якщо рішення суду не виконано протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Матеріалами справи підтверджено, що рішення суду не виконується вже більше двох місяців з дати набрання ним законної сили.

Також матеріалами справи підтверджено, що рішення суду може залишатися невиконаним ще досі тривалий та невизначений термін, що порушує права позивача на соціальний захист, гарантований ст. 46 Конституції України.

Суд зазначає, що зміна способу і порядку виконання рішення суду це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, раніше встановленим судом, при цьому не змінюючи змісту рішення суду.

Таким чином, враховуючи приписи ч. 3 ст. 378 КАС України у чинній редакції, та те, що судове рішення стосується виплати нарахованої заборгованості з виплати пенсії, своєчасна виплата якої гарантується державою, суд доходить висновку щодо обґрунтованості доводів заявника щодо зміни способу та порядку виконання рішення суду в частині зобов`язання здійснити виплату перерахованої пенсії.

Відповідно до п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

За таких обставин, суд доходить висновку, що заява позивача про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-245, 248, 256, 295, 378 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі №420/11893/21 за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнати протиправною бездіяльність щодо не виплати індексації грошового забезпечення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення суду по справі №420/11893/21 шляхом: стягнення з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 року по 27.09.2017 року, з урахуванням базового місяця для нарахування індексації січня 2008 року у сумі 68214,28 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскаржується в порядку та строки ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено та підписано 31.07.2025р.

Суддя О.М. Тарасишина