Справа № 160/18150/25
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2025 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-Р/2020 від 23.01.2020 року у справі №1-5/2018 (764/25) з 07.06.2025 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, відповідач відмовив у призначенні пільгової пенсії на підставі п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» у зв`язку із не досягненням відповідного пенсійного віку. На думку позивачки, такі дії відповідача є протиправними, оскільки ним не враховано рішення Конституційного суду України від 23.01.2020 р. у справі №1-р/2020, ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 р. №213-VІІІ. Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивачка звернулася з цим позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2025 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
04 липня 2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що 17.06.2025 р. ОСОБА_1 звернулась до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивачки.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.06.2025 р. №59 позивачці було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недосягненням пенсійного віку.

У вказаному рішенні зазначено, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. На дату звернення позивачка не досягла віку, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058. Вік заявниці 51 рік. Пільговий стаж заявниці становить 08 років 00 місяців 19 днів. Страховий стаж становить 26 років 07 місяців 16 днів.

Тобто, фактично підставою для відмови в призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 є недостатній вік.

Не погоджуючись з рішенням відповідача у не призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, позивачка звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Частиною другою пунктом 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в чинні редакції, згідно із висновками рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ, а не Закону № 1058-ІV.

Відтак, суд доходить висновку, що відмова Головного управління ПФУ в Харківський області в призначенні позивачці, яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, з посиланням на недосягнення нею 55-річного пенсійного віку, визначеного п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV, є протиправною.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 р. у справі №360/3611/20.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.06.2025 року №59 про відмову в призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 належить скасувати.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-Р/2020 від 23.01.2020 року у справі №1-5/2018 (764/25) з 07.06.2025 року, суд зазначає таке.

З матеріалів справи та з оскаржуваного рішення від 17.06.2025 №59 вбачається, що на дату звернення позивачки страховий стаж становив 26 років 07 місяців 16 днів, а пільговий стаж за Списком №2 - 08 років 00 місяців 19 днів.

Доказів, які б підтверджували наявність у позивачки необхідних 10 років пільгового стажу, до справи не подано.

Також у позовній заяві позивачка зазначає, що працівникам, які мають не менше половину стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам. Оскільки вона не має стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці у передбаченому в п. «б» ст.13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» (не менше 10 років), але має не менше половини стажу на зазначених роботах (8 років 19 днів) і необхідний страховий стаж, то пенсія призначається із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом третім п. «б» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Зменшення пенсійного віку становить на 4 роки (8 років:2). Право на пенсію із зменшенням пенсійного віку на 4 роки від 55 років наступило у неї в 51 рік. На час звернення до відповідача їй виповнилось 51 рік 3 дні, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

З цього приводу суд зазначає таке.

Із матеріалів справи вбачається, що на дату звернення 17.06.2025 р. у позивачки наявно: страховий стаж 26 років 07 місяців 16 днів; пільговий стаж за Списком № 2 08 років 00 місяців 19 днів.

Вимога пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, що застосовується з урахуванням Рішення КСУ № 1 р/2020) для призначення пенсії за віком на пільгових умовах жінкам передбачає, окрім віку, не менше 10 років роботи за Списком № 2.

Посилання позивачки на абзац, яким передбачено призначення пенсій «із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону», за наявності не менше половини необхідного пільгового стажу, не спростовує наведене.

Зазначена норма регулює виключно питання зменшення пенсійного віку за загальним правилом статті 12, але не змінює і не зменшує встановленої пунктом «б» статті 13 мінімальної тривалості пільгового стажу 10 років для призначення саме пенсії за цим пунктом.

Отже, доводи позивачки стосуються вікової планки та не усувають відсутності необхідного десятирічного пільгового стажу.

З урахуванням того, що доказів наявності 10 років пільгового стажу суду не надано, підстав для задоволення цієї вимоги немає.

Позивачка також не заявляла окремих вимог про зарахування до пільгового стажу додаткових періодів роботи чи та не надала відповідних первинних документів для такого зарахування у межах цієї справи.

За відсутності підтвердженого пільгового стажу у необхідному обсязі правові підстави для зобов`язання відповідача призначити пенсію з 07.06.2025 відсутні.

З огляду на викладене, у частині позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 07.06.2025 року необхдно відмовити.

З урахуванням викладеного, враховуючи підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідними доказами, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн., а тому вказана сума підлягає пропорційному стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м.Харків, 50042, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.06.2025 року №59.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, м.Харків, 50042, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко