Справа № 520/34680/24
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 р. Справа № 520/34680/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 (суддя: Бідонько А.В., м. Харків) по справі № 520/34680/24

за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Харківській області (далі - ГУ ДПС в Харківській області, відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати у повному обсязі Рішення Головного управління ДПС в Харківській області, № 5745/20-40-24-17- 08 від 28.10.2024 року, у зв`язку із чим поновити з 01.10.2024 року реєстрацію у якості платника Єдиного податку ФОП ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 ;

- стягнути з ГУ ДПС в Харківській області на користь ФОП ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 судові витрати у сумі 3028 грн. судового збору за подання позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що рішення ГУ ДПС в Харківській області № 5745/20-40-24-17-08 від 28.10.2024 року є протиправним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, оскільки позивач не займався жодним з видів діяльності, які згідно до абз. 8 ст. 291.5.1 ПК України підпадають під обмеження для застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності та сплати єдиного податку.

Крім того, просив врахувати, що оскаржуване рішення датоване 28 жовтня 2024 року з приписом про виключення позивача з реєстру з 01 жовтня 2024 року, тобто, фактично рішення прийняте «заднім» числом. Висновок ГУ ДПС про те, що позивач здійснював види діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування відповідно до абзацу п`ятого підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України, вважав безпідставним, оскільки ні акт перевірки, ні оскаржуване рішення не містять відомостей, який заборонений вид діяльності, передбачений підпунктом 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 ПК України, здійснювався позивачем. Акт перевірки містить лише посилання на обрання позивачем кодів діяльності за КВЕД 61.10 «Діяльність у сфері проводового електрозв`язку», 61.20 «Діяльність у сфері безпроводового електрозв`язку». Просить врахувати, що ФОП ОСОБА_1 включений до Реєстру постачальників електронних комунікаційних мереж та/або послуг як постачальник електронних комунікаційних послуг з надання послуги доступу та широкосмугового доступу до мережі Інтернет. Водночас, не можуть застосовувати спрощену систему оподаткування лише постачальники послуги міжособистісної електронної комунікації з використанням нумерації та послуги технічного обслуговування і експлуатації електронних комунікаційних мереж. Податковий орган проігнорував, що приписами абзацу четвертого підпункту 2 пункту 291.4 статті 291 ПК України прямо дозволено фізичним особам-підприємцям на третій групі платників єдиного податку займатися послугами з надання доступу до мережі Інтернет.

Також вказано, що відповідачем не дотримано процедуру анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 у справі №520/34680/24 адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління ДПС в Харківській області, № 5745/20-40-24-17- 08 від 28.10.2024 року.

Зобов`язано Головне управління ДПС в Харківській області поновити з 01.10.2024 року реєстрацію Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_1 платника Єдиного податку.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (ідентифікаційний код - 43983495) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 сплачений судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 у справі №520/34680/24 скасувати, ухваливши нове рішення, яким у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилаючись на приписи Закону України «Про електронні комунікації» в редакції, яка набрала законної сили 01.01.2022, та п. 291.5 статті 291 ПК України, стверджує, що позивач, як юридична особа, яка подала заяву на реєстрацію платника єдиного податку 3 групи із зазначенням КВЕД класу 61.10 Діяльність у сфері проводового електрозв`язку та класу 61.90 Інша діяльність у сфері електрозв`язку з 01.01.2022 року не має права застосовувати спрощену систему оподаткування, та повинен перейти на загальну систему оподаткування. Наголосив, що заборона перебування на спрощеній системі оподаткування стосується суб`єктів господарювання, які в рамках надання послуг в сфері електронних комунікацій здійснюють технічне обслуговування та експлуатацію відповідних мереж, в тому числі надають доступ до таких мереж.

Звернув увагу суду, що платникам єдиного податку, які здійснюють постачання електронних комунікаційних послуг, зокрема, згідно КВЕД 61.90, передбачено можливість внесення відомостей до реєстру платників єдиного податку щодо зміни видів господарської діяльності.

Враховуючи, що позивачем не виконано обов`язку щодо виключення відповідних видів діяльності або переходу на інші податки і збори, то реєстрація по такому платнику може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, а відтак спірне рішення винесено ГУ ДАС в Харківській області правомірно.

Крім того, вказав, що Міністерство фінансів України листом від 05.07.2024 № 11220-04-62/20255 підтримало позицію податкового органу щодо неможливості застосування фізичними-особами підприємцями спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності при постачанні електронних комунікаційних послуг.

Просив врахувати, що в період з 01.01.2022 по 30.09.024 позивачем отримувались доходи виключно за видом діяльності 61.10 «Діяльність у сфері проводного електрозв`язку». Натомість в наданому позивачем поясненні відсутня будь - яка інформація та її документальне підтвердження щодо фактичних видів діяльності, від яких отримував дохід ФОП ОСОБА_2 . Інформація щодо інших осіб, які здійснюють технічне обслуговування та експлуатацію відповідних мереж в поясненні також відсутня.

Позивач, у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Пославшись на постанову Верховного Суду від 19.02.2019 у справі № 826/7216/17, вказав, що зазначення в Єдиному державному реєстрі певних видів діяльності юридичної особи, не означає, що така особа фактично їх здійснює. Інші доводи відзиву дублюють зміст позовної заяви.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 знаходиться на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Харківській області, Харківська ДПІ з 24.04.2015 за № 0074926 та включений до Реєстру платників єдиного податку з 01.07.2015.

З 01.01.2022 по 31.03.2023 обирав третю групу платників єдиного податку за ставкою 5%. З 01.04.2022 по 31.07.2022 та з 01.08.2023 по теперішній час значиться платником єдиного податку третьої групи за ставкою 5%.

Основним видом діяльності позивача є КВЕД 61.90 Інша діяльність у сфері проводового електрозв`язку. Позивач здійснює діяльність постачальника електронних комунікаційних послуг надання доступу до мережі Інтернет, про що свідчить зміст Абонентського договору (а.с. 8-18).

Головним управління ДПС в Харківській області проведено камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку умов застосування спрощеної системи оподаткування, за результатами якої складено Акт про результати перевірки щодо порушення платником єдиного податку третьої групи умов перебування на спрощеної системі оподаткування, обліку та звітності № 45953/20-40-24-17-08 від 02.10.2024 року (а.с. 19-20).

За висновками акту перевірки зазначено про порушення позивачем застосування спрощеної системи оподаткування, а саме: абз.5 п.п.298.2.3. п.298 ст.298 ПК України (у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організації правових форм господарювання) - здійснення виду діяльності за КВЕД 61.90 - діяльність у сфері електрозв`язку, який заборонено п.п.8 п.291.5.1. п. 291.5 ст.291 ПК України.

На підставі зазначеного акта перевірки, за результатами адміністративного оскарження та з огляду на наведене порушення контролюючим органом прийнято Рішення № 5745/20-40-24-17-08 від 28.10.2024 року згідно яким ФОП ОСОБА_1 виключено з Реєстру платників єдиного податку з 01.10.2024 року.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ні акт камеральної перевірки від 02.10.2024 року, ні рішення про анулювання реєстрації та виключення з реєстру платників єдиного податку № 6013/20-40-24-17-08 від 01.11.2024 року не містять конкретного періоду, коли позивачем було допущено інкриміноване йому порушення.

Судом враховано, що відповідач здійснив анулювання реєстрації позивача у якості платника єдиного податку та виключено з Реєстру платників єдиного податку з 01.10.2024р., тобто до прийняття самого рішення про анулювання реєстрації від 01.11.2024 та навіть до складання акту перевірки від 02.10.2024 року, що є порушенням абз.1 п.299.11 ст.299 та п.5 п.п.298.2.3 ст.298 Податкового кодексу України. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем прийнято оскаржуване рішення з порушенням процедури його прийняття, що є самостійною підставою для скасування.

З огляду на висновки суду про протиправність дій відповідача та з метою недопущення порушення права позивача та повернення його у становище, яке існувало до винесення протиправного рішення, суд вважав за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання відповідача поновити з 01.10.2024 року реєстрацію у якості платника Єдиного податку ФОП ОСОБА_1 ..

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначено статтею 299 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Згідно з п. 299.1 ст. 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Відповідно до п. 299.6 ст. 299 ПК України підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно: 1) невідповідність такого суб`єкта вимогами, встановленим ст. 291 цього Кодексу; 2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації; 3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

Пунктом 299.10 ст. 299 ПК України встановлено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених пп. 298.2.3 п. 298.2 та пп. 98.8.6 п. 298.8 ст. 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків; 5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену пп. 295.9.1 п. 295.9 ст. 295 цього Кодексу.

Згідно з п. 299.11 ст. 299 ПК України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення виїзних документальних перевірок платника єдиного податку четвертої групи невідповідності вимогам пп. 4 п. 291.4 та п. 291.5-1 ст. 291 цього Кодексу у податковому (звітному) році або у попередніх періодах, такому платнику за такі періоди нараховуються податки та збори, від сплати яких він звільнявся як платник єдиного податку четвертої групи, та штрафні (фінансові) санкції (штрафи), передбачені главою 11 розділу ІІ цього Кодексу. Такий платник податку зобов`язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування, починаючи з наступного місяця після місяця, у якому встановлено таке порушення.

Відповідно до пп. 291.5.5 п. 291.5 ст. 291 ПК України не можуть бути платниками єдиного податку першої-третьої групи суб`єкти господарювання, у статутному капіталі яких сукупність часток, що належать юридичним особам, які не є платниками єдиного податку, дорівнює або перевищує 25 відсотків.

Аналіз наведених правових норм зумовлює висновок, що ст. 299 ПК України визначає перелік підстав для відмови у реєстрації платником єдиного податку (п. 299.6 ст. 299 ПК України) і перелік підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку (п. 299.10 ст. 299 ПК України та абз. 1 п. 299.11 ст. 299 ПК України - порушення платником єдиного податку першої-третьої групи вимог, встановлених главою 1. Спрощена система оподаткування, обліку та звітності розділу ХІV. Спеціальні податкові режими ПК України).

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДПС в Харківській області складено акт про результати камеральної перевірки щодо порушення платником єдиного податку умов застосування спрощенної системи від 02.10.2024 № 45953/20-40-24-17-08 (а.с. 68-69).

Відповідно до підпункту 75.1.1. пункту 75.1. статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також можуть бути:

1) своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків);

2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних;

3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах;

4) повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні";

5) своєчасність подання заяви про взяття на облік фінансових агентів відповідно до вимог статті 39-3 цього Кодексу;

6) своєчасність подання фінансовими агентами звітів про підзвітні рахунки, виправлених звітів про підзвітні рахунки;

7) своєчасність надання фінансовими агентами відповіді на запити (повідомлення) контролюючого органу, що надсилаються у випадках, визначених статтею 39-3 цього Кодексу;

8) своєчасність подання повідомлення про структуру власності та кінцевих бенефіціарних власників відповідно до вимог пункту 44-1.2 статті 44-1 цього Кодексу;

9) своєчасність подання особою, яка здійснює управління або адміністрування трасту, повідомлення про укладення договору щодо управління або адміністрування трасту або про припинення такого договору, фінансової звітності, копій первинних документів та іншої інформації щодо трасту на запит контролюючого органу у випадках, передбачених статтею 44-2 цього Кодексу;

10) своєчасність надання інформації на запит контролюючого органу відповідно до пункту 44-1.3 статті 44-1, підпунктів 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 цього Кодексу;

11) своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до пункту 141.13 статті 141 цього Кодексу, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти.

Згідно з п. 76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Об`єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, будь-які інші дані не можуть бути предметом дослідження податковим органом.

Таким чином, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених п. 75. ст. 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником податків вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.

Перевірка будь-яких відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюються.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складання розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування тощо).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі №200/697/20-а від 10.11.2021.

Таким чином, перевірка дотримання платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування не належить до предмета камеральної перевірки.

З огляду на вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що акт від 02.10.2024 № 45953/20-40-24-17-08 було складено ГУ ДПС у Харківській області за наслідками проведення камеральної перевірки, що не відповідає вимогам ПК України щодо порядку та процедури проведення перевірок платників податків, що в свою чергу свідчить про те, що такий документ не може бути належним та допустимим доказом порушення позивачем умов перебування на спрощеній системі оподаткування.

У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду зазначив, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує жодних правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками такої перевірки та на підставі акта перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення.

Зміст наведеного висновку свідчить про те, що установивши порушення процедури проведення перевірки, її підстав, наслідком чого є визнання протиправними її результатів, до аналізу інших обставин, що слугували підставою ухвалення суб`єктом владних повноважень індивідуальних актів, суд може не переходити з огляду на викладену вище сталу і послідовну практику Верховного Суду, відступу від якої у встановленому законом порядку не здійснювалося.

Також суд звертає увагу на те, що Верховний Суд при розгляді подібних адміністративних справ сформував наступні висновки: реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (постанови від 26 лютого 2019 року у справі №805/1396/17-а, від 05 лютого 2019 року у справі №805/206/17-а, від 24 січня 2019 року у справі №813/1346/18, від 05 червня 2018 року у справі №813/4266/17).

Відповідно, єдиним законним способом реалізації владних управлінських функцій є проведення документальної перевірки на підставі якої встановлюється, що платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), як наслідок - прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Аналогічна позиція відображена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2025 року у справі № 160/21398/24.

Повертаючись до обставин, цієї справи колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів проведення документальної перевірки позивача, а акт камеральної перевірки за результатами, якого прийняте спірне рішення взагалі не відповідає переліку витань, що входять до предмету камеральної перевірки зазначеному у пункту 75.1.1. ст. 75 ПК України.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків затверджений наказом Міністерства фінансів України 20 серпня 2015 року № 727, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 року за №1300/27745 (далі - Порядок №727).

Згідно з підпунктом 1 розділу ІІ вказаного Порядку результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а в разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки.

Пунктами 3-5 зазначеного розділу Порядку №727 передбачено, що акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У ньому викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.

Обов`язково наводиться в акті документальної перевірки інформація щодо фактів та обставин, які підтверджують та доводять наявність вини платника податків (з детальним їх описом; дослідженням, яке доводить, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, встановлених Податковим кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання; документами та інформацією, яка підтверджує наявність вини платника податків), а також інформація щодо пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податків.

Суд наголошує на тому, що незважаючи на те, що акт податкової перевірки не є самостійним предметом судового оскарження, він є одним із доказів в адміністративній справі про визнання протиправним рішення контролюючого органу, прийнятого за наслідками проведеної перевірки. Текст акта перевірки повинен деталізовано відображати зміст та суть встановлених контролюючим органом порушень та відповідати встановленим висновкам про вчинене платником податків порушення. Описова частина акта перевірки повинна бути сформульована таким чином, щоб платник податків міг зрозуміти в чому, на думку податкового органу, полягає склад вчиненого правопорушення та, заперечуючи проти встановлених у висновках акта перевірки порушень, на підставі яких прийнято податкове повідомлення-рішення, мав змогу подати заперечення проти акта перевірки чи звернутися до суду з позовом про оскарження прийнятих за наслідками такої перевірки рішень контролюючого органу.

Про обов`язок деталізувати зміст виявлених порушень та необхідність відповідності такого опису вказаним висновкам про вчинене в акті перевірки акцентує увагу в численних рішеннях і Верховний Суд, зокрема в постанові від 26 червня 2023 року у справі №815/6819/14.

Суд звертає увагу на те, що в акті перевірки зазначено про встановлення порушення платником податків умов застосування спрощеної системи оподаткування, а саме: абз. 5 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК Кодексу (у разі здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування, або невідповідності вимогам організаційно-правових форм господарювання) - здійснення виду діяльності за КВЕД 61.10 Діяльність у сфері проводного електрозв`язку, 61.20 Діяльність у сфері безпроводного елекрозв`язку, який заборонено пп. 8 п. 298.5.1 п. 291.5 ст. 291 Кодексу. Серед переліку документів та відомостей з інформаційних баз, використаних під час проведення перевірки, зазначено: ІТС "Податковий блок", реєстр платників єдиного податку.

Колегія суддів зауважує, що акт перевірки на підставі якого прийнято спірне рішення, взагалі не відображає зміст та суть встановлених контролюючим органом порушень. З описової частини акта камеральної перевірки не зрозуміло в чому, на думку податкового органу, полягає склад вчиненого правопорушення, якими первинними документами та фактичними доказами підтверджується виявлене порушення.

Зміст акту перевірки від 02.10.2024 свідчить, що податковим органом не наведено жодного доводу, який би підтверджував здійснення позивачем господарської діяльності, яка не може здійснюватися платниками єдиного податку першої - третьої груп.

У свою чергу неповнота висновків акту перевірки, виключає можливість стверджувати про здійснення позивачем господарської діяльності, яка не може здійснюватися платниками єдиного податку першої - третьої груп.

Крім того суд наголошує на тому, що неповнота висновків акту перевірки, фактично унеможливлює здійснити аналіз правових норм в межах конкретних правовідносин.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у свої постанові від 18.03.2025 у справі № 160/21398/24.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Головного управління ДПС у Харківській області №5745/20-40-24-17-08 від 28.10.2024 про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 прийнято без дотримання процедури проведення перевірки, що є самостійною підставою для його скасування.

Враховуючи, що рішення Головного управління ДПС у Харківській області №5745/20-40-24-17-08 від 28.10.2024 про виключення з реєстру платників єдиного податку є протиправним та підлягає скасуванню, належним захистом прав позивача у спірному випадку є саме зобов`язання ГУ ДПС у Харківській області вчинити дії щодо поновлення реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку та включити його до реєстру платників єдиного податку з 01.10.2024 року.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що позов ФОП ОСОБА_1 належить задовольнити.

Водночас, оскільки суд першої інстанції фактично дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову, однак залишив поза увагою неповноту акту перевірки та порушення відповідачем процедури проведення перевірки, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції належить змінити з підстав та мотивів задоволення позову.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За наведених обставин, колегія суддів доходить висновку про необхідність зміни рішення суду в мотивувальній частині, з урахуванням висновків встановлених вище.

В іншій частині рішення доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 по справі № 520/34680/24 - змінити з підстав та мотивів задоволення позовних вимог Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.02.2025 по справі № 520/34680/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді Я.М. Макаренко Т.С. Перцова