Справа № 640/15741/20
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. ПолтаваСправа № 640/15741/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №640/15741/20 за позовом Приватного підприємства "Регул-19" до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправним та скасування розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року адвокат Волохов Олег Вікторович, здійснюючи на підставі ордеру серія АТ №1003342 від 06.07.2020 представництво інтересів Приватного підприємства "Регул-19" (надалі - ПП "Регул-19", Підприємство), засобами поштового зв`язку направив до Окружного адміністративного суду міста Києва позов (зареєстрований судом 10.07.2020), що заявлений до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (надалі - Управління), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління про застосування адміністративно-господарського штрафу №195938 від 03.06.2020;

- визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування на суму 30,78 євро №026804 від 22.04.2020.

Мотивуючи свої вимоги, представник позивача повідомляє, що Підприємство здійснює свою господарську діяльність за основним зареєстрованим видом - вантажний автомобільний транспорт. 22.04.2020 посадовими особами Управління був зупинений для перевірки транспортний засіб MAN, що належить ПП "Регул-19" на підставі договору оренди. В ході перевірки було здійснено габаритно-ваговий контроль, за результатами якого встановлено порушення фактичної маси осьового навантаження на вісь 6, 440 т / 12,140 т / 21,280 т, тоді як нормативно допустимий показник навантаження на вісь становить 11,0 т / 11,0 т / 22,0 т. У зв`язку з цим представник стверджує, що Підприємством не було допущено порушень вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", оскільки вагові параметри перевіреного транспортного засобу відповідали положенням п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ від 10.10.2001 №1306, а сама перевірка транспортного засобу на предмет габаритно-вагового контролю була проведена із суттєвими порушеннями вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМ від 27.06.2007 №879. Відповідач, здійснивши габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача, дій, спрямованих на тимчасову затримку транспортного засобу, не вчиняв, як і не пропонував привести габаритно-вагові параметри у відповідність до нормативів. Представник також звертає увагу на властивості вантажу (насіння соняшнику), який, як на його думку, може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху. Додав тезу про те, що позивача не було запрошено до Управління для участі у розгляді справи.

18.08.2020 до Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 32-81), в якому представник відповідача висловив свої заперечення проти задоволення позову. Зазначив, що відповідно до п. 12.5 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, вантаж не повинен зміщуватися під час руху. Відповідно до п. 22 Порядку №897 транспортний засіб згідно зі ст. 2652 КУпАП може бути тимчасово затриманий лише працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції. Відсутність методики проведення габаритно-вагового контролю не є підставою, яка звільняє від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від плати за таке перевищення, оскільки за змістом статей 4, 29 Закону України "Про дорожній рух", ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України і такий механізм визначено Порядком №879, яким і керувався відповідач. Зважування здійснювалося на повіреному належним чином засобі вимірювальної техніки, про що свідчить свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. Повідомленням від 20.05.2020 №3557 позивача було викликано для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 26.05.2020, яке було вручено 22.05.2020. Тож у позивача була можливість надати свої заперечення, пояснення та докази, але він такою можливістю не скористався.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.07.2020 справу розподілено до провадження судді Катющенка В.П.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.07.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження із призначенням її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.09.2020, залишеною без змін ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.11.2020, у задоволенні заяви ПП "Регул-19" про забезпечення позову було відмовлено.

Однак у подальшому ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.01.2021 було задоволено заяву ПП "Регул-19" про забезпечення адміністративного позову. Суд зупинив стягнення на підставі постанови Управління про застосування адміністративно-господарського штрафу №195938 від 03.06.2020 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №640/15741/20.

У зв`язку з прийняттям Закону України від 13.12.2022 №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" та на виконання його приписів наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, пунктом 14 якого передбачено, що визначення суду для розгляду конкретних судових справ, у тому числі поєднаних судових справ, здійснюється в базі даних шляхом пакетного автоматизованого розподілу судових справ.

За наслідками автоматизованого розподілу судових справ між судами справу №640/15741/20 розподілено до Полтавського окружного адміністративного суду, куди справа надійшла 12.03.2025.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 справу №640/15741/20 було прийнято до провадження. Призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження). Розпочато розгляд справи по суті спочатку. Запропоновано позивачу та відповідачу подати до суду усі не подані докази, що стосуються предмета спору. Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі в якості другого відповідача Відділ державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті, який був утворений в ході постійних реорганізацій Управління.

02.04.2025 до суду від Державної служби України з безпеки на транспорті надійшла заява, в якій представник Кацап В.Р. підтримала відзив, просила врахувати наведені у ньому доводи та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Від позивача будь-яких заяв, клопотань до суду так і не надійшло.

Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.

ПП "Регул-19", відповідно до актуальних відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, 12.07.2019 зареєстроване у статусі юридичної особи, про що у Реєстрі вчинено запис за №0001956. Основним зареєстрованим видом економічної діяльності Підприємства за КВЕД є вантажний автомобільний транспорт. Керівником, єдиним засновником і кінцевим бенефіціарним власником Підприємства є ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ). Статутний капітал Підприємства складає 50000,00 грн. Підприємство перебуває на податковому обліку в ГУДПС у Київській області ( Фастівська ДПІ) з 12.07.2019.

22.04.2020 посадовими особами Управління в ході проведення рейдових перевірок у період з 20.04.2020 по 26.04.2020 на підставі щотижневого графіка, затвердженого заступником начальника Управління С.Зелінським (а.с. 65) та направлення на рейдову перевірку №000177 від 16.04.2020 (а.с. 66) у с. Проліски Київської області на відрізку а/д Р-03 під`їзд М-03 був зупинений для перевірки транспортний засіб марки MAN 18.440, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки VAN HOOL, номерний знак НОМЕР_2 , що належать ПП "Регул-19", яким на замовлення ТОВ "Клуб Бретон Україна" (Київська обл., Згурівський р-н, с. Аркадіївка, вул. Шевченка, 22) здійснювалось надання послуг з перевезення вантажів (насіння соняшнику) за маршрутом: с. Люберці Бориспільського району Київської області - ПрАТ "Вінницький ОЖК", м. Вінниця, Немирівське шосе, 26, про що свідчить ТТН №366374 від 22.04.2020 (т. 1 а.с. 21), під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (посвідчення водія серія НОМЕР_3 , видане ТСЦ 3246 16.05.2019, а.с. 69).

За наслідками проведеної перевірки було встановлено факт перевищення встановлених законодавством вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу, відповідальність за що передбачена абз. 25 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", про що старшим державним інспектором Козлюк О.П. було складено акт №216547 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, зі змістом якого ознайомлено водія, який у свою чергу відмовився від підписання акту (т. 1 а.с. 73).

Як зафіксовано у талоні зважування від 22.04.2020 (т. 1 а.с. 73) та продубльовано у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 22.04.2020 (т. 1 а.с. 71), навантаження на осі, тонн: 1) 6,440 2) 12,140 3) 5,640 4) 7,860 5) 7,780, повна маса транспортного засобу - 39,860 тонн (т. 1 а.с. 71).

З урахуванням результатів зважування та відстані пройденого маршруту у 38 км відповідачем 22.04.2020 було здійснено розрахунок №126804 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, яка склала 30,78 Євро (т. 1 а.с. 70).

Відповідно до вимог п. 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, відповідач призначив до розгляду на 26.05.2020 розгляд справи про порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом по актам №№ 216547, 216545, про що повідомлено ПП "Регул-19" засобами поштового зв`язку (т. 1 а.с. 75-77).

Позивач на розгляд справи не з`явився.

Постановою начальника Управління №195938 від 03.06.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу за наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт ПП "Регул-19" за порушення абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" притягнуто до відповідальності у вигляді стягнення адміністративно-господарського штрафу у сумі 17 000,00 грн (т. 1 а.с. 74).

Не погоджуючись із правомірністю цієї постанови, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи цей публічно-правовий спір, суд враховує наступне нормативно-правове регулювання, чинне на момент виникнення спірних правовідносин.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначенні Законом України від 05.04.2001 №2344-III "Про автомобільний транспорт" (надалі - Закон №2344-ІІІ).

Статтею 1 Закону №2344-III визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону №2344-III, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Частиною 7 статті 6 Закону №2344-IІІ передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

В силу імперативу статті 34 Закону №2344-III, автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону №2344-ІІІ, документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частина 4 статті 48 Закону №2344-ІІІ визначає, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентним уповноваженими органами або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (надалі - Порядок №1567), відповідно до пунктів 3, 4 якого, органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 установлено вичерпний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно правових актів.

Згідно з п. 16 Порядку №1567, під час рейдової перевірки може проводитись габаритно-ваговий контроль.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Здійснення процедури габаритно-вагового контролю регламентовано Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг" №879 від 27.06.2007 (надалі - Порядок №879).

Пунктами 16, 18 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

При цьому, відповідно до вимог пункту 4 Правил №30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» через центри надання адміністративних послуг. Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

З аналізу вищеприведених норм чинного на момент проведення перевірки законодавства слідує, що участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, параметри навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Відповідно до пункту 2 Порядку №879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології; дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами", після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов.

Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль (п. 15 Порядку №879).

Згідно з п. 18 Порядку №879, за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (п. 20 Порядку №879).

Відповідно до п. 4 Порядку №1567, державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно з п. 16 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Пункт 21 Порядку №1567 передбачає, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до пп. пп. 4 - 8 п. 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 №1007/1207, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за №215/24992, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; у разі невиконання водієм транспортного засобу вимог посадових осіб Укртрансінспекції щодо зупинки транспортного засобу для проведення габаритно-вагового контролю повідомляють про це працівників відповідних підрозділів МВС; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Згідно з пп. 51 п. 2 Порядку №879, документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Відповідно до п. 6 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до абз. 3 п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, із змінами, внесеними згідно з постановою КМ №161 від 22.03.2017, рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Як встановлено судом вище, за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу позивача було встановлено, що навантаження на осі в тоннах становить: 1) 6,440 2) 12,140 3) 5,640 4) 7,860 5) 7,780, повна маса транспортного засобу - 39,860 тонн, що підтверджується талоном зважування транспортного засобу від 22.04.2020 (т. 1 а.с. 73), довідкою від 22.04.2020 про результати здійснення габаритно-вагового контролю (т. 1 а.с. 71).

Отже, матеріалами справи підтверджується той факт, що 22.04.2020 орендований позивачем транспортний засіб рухався автомобільними дорогами з перевищенням встановлених вагових обмежень, оскільки навантаження на одну з осей склало 12,140 т при нормативно допустимих 11 т, при цьому у водія даного транспортного засобу був відсутній дозвіл, який дає право на рух вказаним автомобілем з перевищенням вагових нормативів.

Відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ (у редакції згідно із Законом №54-IX від 11.09.2019) за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 03.06.2020 №195938 вбачається, що адміністративно-господарський штраф був застосований до позивача у зв`язку з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10%, але не більше 20%, відповідальність за що передбачена абзацом 15 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ.

З урахуванням з`ясованих у ході судового розгляду обставин, які свідчать про доведеність факту перевищення габаритно-вагових норм, суд визнає обґрунтованим висновок відповідача щодо порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт при перевезенні вантажу, у зв`язку з чим відповідач правомірно, на підставі матеріалів рейдової перевірки, застосував до позивача адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн.

Твердження позивача з приводу того, що зі змісту акту неможливо встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю, висновків суду не змінюють, оскільки чинне законодавство не містить вимог щодо форми талону зважування, тоді як з наданих відповідачем доказів у вигляді Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №П40М10105220 суд встановив, що зважування здійснювалося на вагах автомобільних тензометричних тип "Лахта-У" СВ-80000А/18, виробник ООО "Метровес" Україна, відповідає вимогам ДСТУ EN45501:2017 та експлуатаційної документації фірми-виробника, яке видане ДП "Київоблстандартметрологія" 20.02.2020 (т. 1 а.с. 64).

Тож габаритно-ваговий контроль під час проведення рейдової перевірки здійснювався технічними засобами, що пройшли повірку, мають відповідне свідоцтво та є придатними до застосування.

Суд також не бере до уваги твердження представника позивача про те, що законодавством не встановлена Методика зважування, яка б надавала можливість достовірно встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням, оскільки пункт 19 Порядку №879, яким було передбачено, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку, було виключено згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 671.

Суд зазначає, що відсутність такої методики не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №819/1381/16.

Доводи представника позивача про те, що водієві не було запропоновано привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами, суд відхиляє, оскільки у матеріалах перевірки відсутні пояснення водія з даного приводу, останній від підписання акту відмовився, будь-яких пояснень не надав.

Щодо заборони подальшого руху транспортного засобу суд зазначає, що посадові особи Укртрансбезпеки, які згідно зі ст. 19 Конституції України повинні діяти виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, чинним законодавством, такими повноваженнями законом не наділені.

Разом з тим та обставина, що подальший рух транспортного засобу не було заборонено, не впливає на правомірність оскаржуваної постанови.

Згідно з пунктом 4 Правил №30, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 21 Порядку №879 визначено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Таким чином законодавець чітко передбачив граничну похибку у розмірі 2 відсотки, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, у тому числі й сипучого, який під час транспортування здатний зсуватися.

Крім того, відповідно до пункту 8.15 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Слід також зазначити про те, що пунктом 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в України передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Таким чином відповідальність за пакування, навантаження, розміщення вантажу несе перевізник, а тому в усіх випадках нерівномірного навантаження на осі відповідальність за таке навантаження має нести перевізник, як учасник дорожнього руху.

Посилання позивача на специфіку вантажу і що за рахунок його переміщення мало місце перевищення встановлено допустимого осьового навантаження не виключає відповідальності перевізника за виявлені порушення.

Всі інші доводи позивача на увагу суду не заслуговують, оскільки такі є несуттєвими.

З урахуванням встановлених у ході рейдової перевірки порушень з боку ТОВ "Регул-19" вимог законодавства про автомобільний транспорт, що знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, суд констатує висновок про те, що винесена 03.06.2020 Управлінням постанова №195938 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у сумі 17000,00 грн є законною та обґрунтованою.

Беручи до уваги зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій під час проведення рейдової перевірки та прийняття оскаржуваної постанови, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв`язку з відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню.

Тож за відсутності підстав для задоволення позову, відсутні й підстави для розподілу судових витрат позивача, які складаються з достовірно підтверджених сум сплаченого судового збору у розмірі 2102,00 грн (т. 1 а.с. 25) за звернення до суду з позовом та сум судового збору у розмірі 630,60 грн (т. 1 а.с. 119) за звернення до суду із заявою про забезпечення позову, а також не підтверджених, але заявлених до відшкодування, витрат на придбання послуг з правничої допомоги у розмірі 7 000,00 грн.

Заходи забезпечення позову у цій справі, вжиті ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.01.2021, за правилом ч. 6 ст. 157 КАС України зберігають свою дію до набрання законної сили цим рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2-10, 139, 243-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Приватного підприємства "Регул-19" у справі №640/15741/20 - залишити без задоволення.

Позивач: Приватне підприємство "Регул-19" (; вул. Миру, 3, с. Яблунівка, Макарівський район, Київська область, 08073).

Відповідач: Київське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (пр-т Науки, 57, м. Київ, 03083).

Відповідач: Відділ державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Науки, 57, м. Київ, 03083).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду упродовж тридцяти днів з дня його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун