Справа № 420/1656/25
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1656/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини

НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, вирішив у задоволенні адміністративного позову відмовити.

І. Суть спору:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до відповідачів, військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , в якій просив, з урахуванням уточнення позовних вимог, суд:

(1). Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у нездійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у період з 25.05.2022 року по 19.10.2024 року в повному обсязі, з урахуванням всіх основних та додаткових видів грошового забезпечення, передбачених Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міноборони України від 07.06.2018 № 260, із змінами та доповненнями;

(2). Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення у період з 25.05.2022 року по 19.10.2024 року в повному обсязі, з урахуванням всіх основних та додаткових видів грошового забезпечення, передбачених Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міноборони України від 07.06.2018 № 260, із змінами та доповненнями, та здійснити його виплату, з урахуванням раніше сплачених сум;

(3). Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у нездійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 сум грошового забезпечення у період з 20.10.2024 по 26.11.2024 року в повному обсязі, з урахуванням всіх основних та додаткових видів грошового забезпечення, передбачених Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міноборони України від 07.06.2018 № 260, із змінами та доповненнями;

(4). Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення у період з 20.10.2024 по 26.11.2024 року в повному обсязі, з урахуванням всіх основних та додаткових видів грошового забезпечення, передбачених Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міноборони України від 07.06.2018 № 260, із змінами та доповненнями, та здійснити його виплату, з урахуванням раніше сплачених сум.

ІІ. Аргументи сторін

(а) Позиція Позивача

В обґрунтування позовних вимог вказав, що за інформацією наданої до матеріалів справи, вказаної у довідці форми ОК-5 Військова частини НОМЕР_1 та Військова частини НОМЕР_2 здійснювала нарахування грошового забезпечення відносно позивача у значно більшому розмірі чим фактично була зарахована на банківську карту, що ставить під сумнів правомірність здійснення виплати грошового забезпечення у повному обсязі. За яких підстав відповідачі обмежували фактичну виплату грошового забезпечення та з чого вона складась позивачу не відомо.

(б) Позиція Відповідачів

01.07.2025 р. до суду від відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимогв повному обсязі.

Відповідачем зазначено, що нараховував та виплачував грошове забезпечення позивачу згідно з Законом України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018.

01.07.2025 р. до суду від відповідача, Військової частини НОМЕР_2 , надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимогв повному обсязі.

Відповідачем зазначено, що нараховував та виплачував грошове забезпечення позивачу згідно з Законом України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018.

(в) Відповідь на відзив

08.07.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що після детального вивчення вищевказаного відзиву позивач погоджується із сумами нарахування сум грошового забезпечення, відповідно до довідки наданої відповідачем (про грошове забезпечення та інші доходи за 2022-2024 роки), однак заперечує нараховані надходження на банківський рахунок позивача.

ІІІ Процедура та рух справи

Ухвалою суду від 22.04.2025 позовну заяву було залишено без руху.

02.05.2025 від позивача надійшли документи на усунення недоліків, зокрема заява про поновлення строку звернення до суду, а також уточнення позовних вимог.

12.05.2025 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи встановлені судом та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що позивач з лютого 2022 року зарахований до лав Збройних Сил України, а саме роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 та у тому ж році переведений до резерву запасного взводу 33 запасної роти військової частини НОМЕР_3 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 25.05.2022 р. № 130 позивача зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби.

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.10.2024 р. № 310 позивача зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 26.11.2024 р. № 53-РС позивача звільнено з військової служби у запас за пп. б п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я.

Згідно із Випискою АТ КБ «ПриватБанк» з 22.06.2022 року по 25.10.2024 року виплачувалась зарплата від Військової частини НОМЕР_1 .

IV. Джерела права та висновки суду

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Закон України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. (далі Закон № 2011-XII).

Частинами 1-3- статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно із абц.абц 1, 2 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Відповідно до п. 2 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; (абзац пункту 2 розділу I в редакції Наказу Міністерства оборони № 180 від 01.06.2020; із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023 - застосовується з 01 лютого 2023 року; із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства оборони № 275 від 30.04.2024, № 339 від 21.05.2024 - застосовується з 01 квітня 2024 року); допомоги.

V. Висновки суду

Обґрунтовуючи нарахування грошового забезпечення з 25.05.2022 року по 26.11.2024 року не в повному обсязі, без включення інших складових грошового забезпечення до розрахунку, позивач посилається, що згідно банківською випискою та звітністю пенсійного фонду України (форми ОК-5) після звільнення позивача з військової служби було встановлено невідповідність нарахованим виплатам та фактично отриманих на рахунок банківської карти позивача, про що суд зазначає таке.

Закон України від 08.07.2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464-VI) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до приписів статті 1 Закону № 2464-VI державний реєстр загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Державний реєстр) - організаційно-технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб; єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок;

Згідно із абц.абц. 1-3 ч. 1 ст. 20 Закону № 2464-VI реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.

Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування і соціальними та іншими виплатами, передбаченими законодавством, та електронного реєстру листків непрацездатності, порядок організації ведення та надання інформації з якого встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є податкові органи, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до абц. 1 ч. 1 ст. 20 Закону № 2464-VI персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Так, довідка ОК-5 містить індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Довідка ОК-5 містить дані щодо суми заробітку для обчислення пенсії, визначення страхового стажу, сплати страхових внесків. На підставі цієї довідки застрахована особа отримує інформацію щодо набутого страхового та заробітної плати, яка буде врахована при призначенні пенсії.

Відповідно до п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Підпункт 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлює, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Отже, Довідка ОК-5 містить данні про суми нарахування, з яких, зокрема, нараховується, утримується та сплачується податкове зобов`язання податковим агентом.

Відтак, відповідачі здійснюючи виплату грошового забезпечення за спірний період, перерахували кошти користь позивача, з урахуванням утримання обов`язкових податків та зборів.

Отже, наведена позиція позивача є необґрунтованою, недоведеною та безпідставною, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та положенням законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Крім того, судом встановлено, що згідно із довідкою Військової частини від 14.02.2025 р. № 762/1 про грошове забезпечення та інші доходи за 2022-24 рр. позивачу нараховувалось грошове забезпечення, яке включало оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження служби, премію, перерахунок гз, індексацію, додаткову винагороду 30 тис, додаткову винагороду до 100 тис. (70 тис.), грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу.

Жодних доказів на підтвердження обставин щодо невиплати конкретних складових грошового забезпечення позивачем не наведено та не надано до суду.

Отже, відповідачами здійснювалось нарахування та виплата грошового забезпечення відповідно до Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 260.

Враховуючи викладене вище, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

V. Розподіл судових витрат

З урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позову суд не здійснює розподіл судових витрат.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 161,245, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Оксана БОЙКО

.