Справа № 120/10157/25
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

29 липня 2025 р. Справа № 120/10157/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Заброцька Людмила Олександрівна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії.

Відповідно до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги представник позивача зазначає, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19.02.2025 у справі № 120/6567/24 зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 видати новий наказ, яким у відповідності з чинними нормами законодавства України, та на підставі підзаконних нормативних актів солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити на посаду згідно штатного розпису військової частини НОМЕР_2 з "02" березня 2022 року.

Крім того, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.05.2025 у справі № 120/4880/24 зобов`язано військову частину НОМЕР_2 встановити вислугу років ОСОБА_1 у кількості двох років, а також здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення (основних та додаткових його видів) з урахуванням вислуги у кількості двох років, врахувавши при цьому раніше виплачені суми.

Представник позивача зазначає, що вказані рішення набули законної сили, однак військовою частиною НОМЕР_2 не виконані. З матеріалів виконавчого провадження позивачу стало відомо, що військова частина НОМЕР_2 не виконує вказані рішення суду, з посиланням на відсутність у командира військової частини НОМЕР_2 компетенції щодо видання наказів. Позиція військової частини НОМЕР_2 полягає в тому. що даний наказ вправі видати командир військової частини НОМЕР_1 . до якої військова частина входить у підпорядкування.

Представник позивача вказує, що у зв`язку з наведеними обставинами виникла необхідність звернутись до суду з цим позовом та просить:

1. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №5 від 05.01.2024 в частині зарахування солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 та видати новий наказ, яким у відповідності з чинними нормами законодавства України, та на підставі підзаконних нормативних актів солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити на посаду згідно штатного розпису військової частини НОМЕР_2 з "02" березня 2022 року.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01 березня 2024 року №61 в частині визначення вислуги років ОСОБА_1 у кількості 05 місяців та, як наслідок, в частині проведених розрахунків та встановити вислугу років ОСОБА_1 у кількості двох років, а також здійснити перерахунок та виплату, грошового забезпечення (основних та додаткових його видів) з урахуванням вислуги у кількості двох років, врахувавши при цьому раніше виплачені суми.

В той же час судом встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року у справі №120/6567/24 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №5 від 05.01.2024 в частині зарахування солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 видати новий наказ, яким у відповідності з чинними нормами законодавства України, та на підставі підзаконних нормативних актів солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити на посаду згідно штатного розпису військової частини НОМЕР_2 з "02" березня 2022 року.

В свою чергу, ухвалою суду від 23.06.2025 року задоволено заяву представника позивача про встановлення судового контролю. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 в строк до 22.08.2025 подати до Вінницького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року у справі №120/6567/24.

Крім того, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.05.2025 року в справі №120/4880/24 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01 березня 2024 року № 61 в частині визначення вислуги років ОСОБА_1 у кількості 05 місяців та, як наслідок, в частині проведених розрахунків. Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 встановити вислугу років ОСОБА_1 у кількості двох років, а також здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення (основних та додаткових його видів) з урахуванням вислуги у кількості двох років, врахувавши при цьому раніше виплачені суми. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Таким чином, з наведених вище обставин слідує, що спірні правовідносини, про які позивач зазначає в позовній заяві в цій справі, фактично виникли у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням рішення суду від 19.02.2025 у справі № 120/6567/24, яке набрало законної сили, та від 05.05.2025 у справі № 120/4880/24.

Так, відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За змістом ч. 1 ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Виконання судового рішення може відбуватися у добровільному та примусовому порядку, а судовий контроль за виконанням рішення суду здійснює суд, що його ухвалив.

Як слідує із змісту позовної заяви та долучених письмових доказів, на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.02.2025 в справі №120/6567/24, яке набрало законної сили, відповідач - військова частина НОМЕР_2 не вчиняє дій щодо прийняття нового наказу, яким у відповідності з чинними нормами законодавства України, та на підставі підзаконних нормативних актів солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити на посаду згідно штатного розпису військової частини НОМЕР_2 з "02" березня 2022 року.

За приписами ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною першою статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Так, зазначені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача щодо належного виконання рішення суду шляхом подання нового позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на викладене суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15, від 11.12.2020 у справі № 826/13146/18.

Аналізуючи предмет спору у цій справі доходжу до висновку, що поданий позивачем позов фактично спрямований на належне виконання іншого судового рішення, а саме рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.02.2025 в справі №120/6567/24 та рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.05.2025 в справі №120/4880/24.

Відтак слід зазначити, що позивач у цій справі фактично обрав інший спосіб захисту в спірних правовідносинах, які вже вирішені судом, та перейшли до стадії виконання судового рішення.

В той же час, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17 та від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 11.12.2020 у справі №826/13146/18, вирішуючи подібний спір пов`язаний із виконанням судового рішення, у цій справі поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а також спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

За вказаних обставин зазначаю, що ініційований позивачем спір не може бути вирішеним як адміністративним судом, так і в інших судових юрисдикціях, оскільки стосується вимог про зобов`язання відповідача виконати у бажаний для позивача спосіб чинне рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.02.2025 в справі №120/6567/25 та рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05.05.2025 в справі №120/4880/24.

При цьому, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача при виконанні судового рішення у справі №120/6567/25 та №120/4880/24 порушено його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку статей 382, 383 КАС України (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), чи ініціювати питання про встановлення способу і порядку виконання судового рішення згідно ст. 378 КАС України, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відповідно до пункту 2 частини першої статі 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

З огляду на те, що між сторонами новий спір не виник, а заявлені позовні вимоги та обраний позивачем спосіб захисту у межах даного позову є способом виконання іншого судового рішення в справі у справі №120/6567/25 та №120/4880/24, яке набрало законної сили, то суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 170, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії.

2. Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення..

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна