Справа № 360/1548/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року справа №360/1548/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 р. у справі № 360/1548/24 (головуючий І інстанції Т.І. Чернявська) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач, ГУПФУ), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05 листопада 2024 року № 12 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу періоди роботи відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 : з 01 вересня 1996 року по 05 березня 2000 року, з 04 травня 2000 року по 08 травня 2000 року, з 17 травня 2000 року по 24 жовтня 2001 року, з 04 грудня 2001 по 29 грудня 2011 року, з 30 грудня 2011 року по 20 березня 2017 року, з 05 листопада 2019 року по 29 жовтня 2024 року за Списком робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до частини третьої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 29 жовтня 2024 року.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року позовні вимоги задоволено частково, а саме суд:

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05 листопада 2024 року № 12 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29 жовтня 2024 року про призначення пенсії за віком, із прийняттям обґрунтованого та вмотивованого рішення.

Відмовив в задоволенні решти позовних вимог.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

В обґрунтування скарги зазначено, що трудова книжка позивача не містить відомостей, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а саме: характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, атестація робочого місця, повний робочий день та інші відомості, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Довідки, які підтверджують пільговий характер роботи за періоди роботи з 01 вересня 1996 року по 05 березня 2000 року, з 04 травня 2000 року по 08 травня 2000 року, з 17 травня 2000 року по 24 жовтня 2001 року, з 04 грудня 2001 по 29 грудня 2011 року, з 30 грудня 2011 року по 20 березня 2017 року надано не було.

Пільговий стаж роботи зарахований згідно пільгової довідки №449 від 27.09.2024 та індивідуальної відомості про застраховану особу .

Відповідно до розрахунку стажу роботи, загальний страховий стаж Позивача складає 43 роки 04 місяці 12 днів, з них пільговий стаж за Списком № 1 складає становить 24 роки 00 місяців 27 днів, роботи підземні, професії за пост. №202 (25 років) 13 років 11 місяців 15 днів, що не дає права на призначення пенсії відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

29 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05 листопада 2024 року № 12 про відмову в призначенні пенсії, позивачу відмовлено у призначенні пенсії, оскільки страховий стаж особи складає 43 роки 04 місяці 12 днів. Пільговий стаж особи по Списку № 1 становить 24 роки 00 місяців 27 днів, роботи підземні, професії за пост. № 202 (25 років) - 13 років 11 місяців 15 днів. Відповідно до наданих документів до страхового та пільгового стажу зараховані всі періоди роботи. Пільговий стаж роботи зарахований згідно з пільговою довідкою від 27 вересня 2024 року № 449 та індивідуальними відомостями про застраховану особу. У зв`язку з викладеним позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до частини третьої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування через відсутність необхідного пільгового стажу.

Відповідно до форми РС-право позивачу зараховано такі періоди роботи: з 01 вересня 1996 року по 26 серпня 1999 року 02 роки 11 місяців 26 днів навчання за фахом зараховано до страхового стажу; з 27 серпня 1999 року по 31 грудня 1999 року 00 років 04 місяці 05 днів - зараховано як до загального, так і до пільгового стажу за Списком № 1; з 01 січня 2000 року по 31 березня 2000 року 00 років 03 місяці 00 днів - зараховано як до загального, так і до пільгового стажу за Списком № 1; з 04 травня 2000 року по 08 травня 2000 року 00 років 00 місяців 05 днів - зараховано як до загального, так і до пільгового стажу за Списком № 1; з 17 травня 2000 року по 24 жовтня 2001 року 01 рік 05 місяців 08 днів строкова військова служба зарахована до страхового стажу; з 04 грудня 2001 року по 31 грудня 2003 року 02 роки 00 місяців 28 днів - зараховано як до загального, так і до пільгового стажу за Списком № 1; з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року 03 роки 00 місяців 00 днів - зараховано як до загального, так і до пільгового стажу за Списком № 1; з 01 січня 2007 року по 31 березня 2013 року 06 років 03 місяці 00 днів - зараховано як до загального, так і до пільгового стажу за ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п. а-в; з 01 квітня 2013 року по 30 квітня 2013 року 00 років 01 місяць 00 днів - зараховано до загального стажу; з 01 травня 2013 року по 06 жовтня 2013 року 00 років 05 місяців 06 днів - зараховано як до загального, так і до пільгового стажу за ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п. а-в; з 07 жовтня 2013 по 31 січня 2014 року 00 років 03 місяці 25 днів - зараховано до загального стажу; з 01 лютого 2014 року по 30 вересня 2014 року 00 років 08 місяців 00 днів - зараховано як до загального, так і до пільгового стажу за ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п. а-в; з 01 травня 2015 року по 27 лютого 2016 року 00 років 09 місяців 27 днів - зараховано як до загального, так і до пільгового стажу за ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п. а-в; з 28 лютого 2016 року по 29 лютого 2016 року 00 років 00 місяців 02 дні - зараховано до загального стажу; з 01 березня 2016 року по 30 серпня 2016 року 00 років 06 місяців 00 днів - зараховано як до загального, так і до пільгового стажу за ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п. а-в; з 31 серпня 2016 року по 31 серпня 2016 року 00 років 00 місяців 01 день - зараховано до загального стажу; з 01 вересня 2016 року по 28 вересня 2016 року 00 років 00 місяців 28 днів - зараховано як до загального, так і до пільгового стажу за ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п. а-в; з 29 вересня 2016 року по 30 вересня 2016 року 00 років 00 місяців 02 дні - зараховано до загального стажу; з 01 жовтня 2016 року по 28 лютого 2017 року 00 років 05 місяців 00 днів - зараховано як до загального, так і до пільгового стажу за ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п. а-в; з 05 листопада 2019 року по 12 грудня 2019 року 00 років 01 місяць 08 днів - зараховано до загального стажу; з 13 грудня 2019 року по 22 лютого 2022 року 02 роки 02 місяці 10 днів - зараховано як до загального, так і до пільгового стажу за ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п. а-в; з 23 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року 00 років 00 місяців 01 день - зараховано до загального стажу; з 24 лютого 2022 року по 27 вересня 2024 року - 02 роки 07 місяців 04 дні - зараховано як до загального, так і до пільгового стажу за ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п. а-в; всього зараховано 24 роки 07 місяців 06 днів.

Відповідно до записів у трудовій книжці від 05 березня 2000 року серії НОМЕР_1 у межах спірних правовідносин ОСОБА_1 : у період з 01 вересня 1996 року по 05 березня 2000 року навчався у Професійному технічному училищі № 33 за професією електрослюсар підземний машиніст; у період з 04 травня 2000 року по 08 травня 2000 року працював на Державному відкритому акціонерному товаристві Шахта 81 Київська електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем під землею та звільнений у зв`язку з призовом у Збройні Сили України; у період з 17 травня 2000 року по 24 жовтня 2001 року проходив строкову військову службу у Збройних Силах України; у період з 04 грудня 2001 року по 29 грудня 2011 року працював на Державному відкритому акціонерному товаристві Шахта № 81 Київська дочірнє підприємство Держаної холдингової компанії Ровенькиантрацит, яке в подальшому реорганізоване у Відособлений підрозділ Шахта № 81 Київська Державного підприємства Ровенькиантрацит, у Відокремлений підрозділ Шахта № 81 Київська Державного підприємства Ровенькиантрацит Міністерства вугільної промисловості України, у Відокремлений підрозділ Шахта № 81 Київська Державного підприємства Ровенькиантрацит Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, електрослюсарем 4 та 5 розряду підземним з повним робочим днем під землею, помічником начальника видобувальної дільниці підземним з повним робочим днем, в.о. заступника начальника видобувальної дільниці підземним з повним робочим днем, заступником начальника видобувної дільниці підземним з повним робочим днем під землею; у період з 30 грудня 2011 року по 20 березня 2017 року працював у Відокремленому підрозділі Шахта № 81 Київська Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит, який в подальшому об`єднано з іншими відокремленими підрозділами у Відокремлений підрозділ Шахтоуправління Ровеньківське Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит, заступником начальника дільниці з видобутку з повним робочим днем під землею, гірничим майстром з повним робочим днем під землею, заступником начальника дільниці з повним робочим днем під землею, начальником дільниці з видобутку вугілля № 5 з повним робочим днем під землею, заступником начальника дільниці з повним робочим днем під землею; у період з 05 листопада 2019 року по теперішній час працює у Виробничому структурному підрозділі Шахтоуправління Першотравенське Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля, після ліквідації якого створено Відокремлений підрозділ Шахтоуправління Першотравенське Приватного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля, начальником зміни виробничої служби № 2 з повним робочим днем, майстром гірничим з повним робочим днем у шахті.

Згідно з записами у дипломі серії НОМЕР_2 від 05 березня 2000 року ОСОБА_1 у період з 01 вересня 1996 року по 05 березня 2000 року навчався у професійно-технічному училищі № 33 м. Ровеньки за професією електрослюсар підземний - машиніст.

Згідно з записами у військовому квитку від 17 травня 2000 року серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 17 травня 2000 року по 24 жовтня 2001 року проходив строкову військову службу в Збройних Силах України.

Матеріали справи свідчать, що відповідач не зарахував до пільгового підземного стажу позивача за Списком № 1 періоди його роботи: з 01 вересня 1996 року по 05 березня 2000 року (період навчання); з 04 травня 2000 року по 08 травня 2000 року; з 17 травня 2000 року по 24 жовтня 2001 року (період проходження строкової військової служби); з 04 грудня 2001 року по 31 грудня 2006 року; з 01 квітня 2013 року по 30 квітня 2013 року; з 07 жовтня 2013 по 31 січня 2014 року; з 01 жовтня 2014 року по 30 квітня 2015 року (не зараховано й до загального страхового стажу); з 28 лютого 2016 року по 29 лютого 2016 року; з 31 серпня 2016 року по 31 серпня 2016 року; з 29 вересня 2016 року по 30 вересня 2016 року; з 05 листопада 2019 року по 12 грудня 2019 року; з 23 лютого 2022 року по 23 лютого 2022 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Зі змісту частини 3 статті 23 Загальної Декларації прав людини та пункту 4 частини 1 Європейської Соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) в редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 статті 8 Закону №1058-IV передбачено право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

За частиною 2 статті 44 Закону, призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), - з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

При відстрочці часу призначення пенсії за віком пенсія з урахуванням положень статті 29 цього Закону призначається за заявою пенсіонера з дня, що настає за останнім днем місяця, в якому набуто повний місяць страхового стажу (у тому числі сумарно) для відстрочки часу виходу на пенсію, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з такого дня.

Відповідно до частини 5 статті 45 Закону № 1058, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання, виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом, соціальні та інші виплати, передбачені законодавством України, та інші функції, передбачені цим Законом, Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та статутом Пенсійного фонду.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05.11.1991 (далі - Закон № 1788-XII) гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Відповідно до ст. 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; військова служба.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5)

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.

Згідно п. 1.8 Порядку № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

За п. 3.3 Порядку, орган, що призначає пенсію, надає: роз`яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Згідно до п. 4.3. Порядку, рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Тобто, відповідач мав можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи від підприємства, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем не зараховано до пільгового стажу за Списком робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 періоди роботи відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 : з 01 вересня 1996 року по 05 березня 2000 року, з 04 травня 2000 року по 08 травня 2000 року, з 17 травня 2000 року по 24 жовтня 2001 року, з 04 грудня 2001 по 29 грудня 2011 року, з 30 грудня 2011 року по 20 березня 2017 року, з 05 листопада 2019 року по 29 жовтня 2024 року.

Матеріли справи свідчать, що записи трудової книжки позивача містять відомості про роботу позивача.

Відповідач посилається на не зарахування до стажу спірного період роботи, оскільки трудова книжка позивача не містить відомостей, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а саме: характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи, атестація робочого місця, повний робочий день та інші відомості, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Матеріали справи свідчать, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення (переведення) пенсії з урахуванням документів які містять інформацію необхідну для здійснення призначення (переведення) пенсії, яка була прийнята та зареєстрована відповідачем.

В оскаржуваному рішенні відповідач зазначає, що зарахував всі періоди роботи позивача як до страхового, так і до пільгового стажу позивача на підставі трудової книжки, пільгової довідки та індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Так з пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що не всі періоди роботи позивача зараховані до страхового стажу, а саме період з 01 жовтня 2014 року по 30 квітня 2015 року і відповідач у своєму рішенні не зазначає підстави такого не зарахування.

Також, рішення відповідача не містить в собі обґрунтування не зарахування періоду навчання та проходження строкової військової служби, спірних періодів роботи позивача на роботах з повним робочим днем під землею саме до пільгового підземного стажу за Списком № 1.

Відповідачем не конкретизовано у своєму рішенні про відмову в призначенні пенсії за віком періоди, які на його думку не підлягають зарахуванню з наведенням підстав такого незарахування, та не розглянуто всі надані позивачем документи в сукупності, що позбавляє суд можливості перевірити правильність та обґрунтованість прийнятого рішення.

Як зазначалось, відповідач за приписами Закону № 1058 та Порядку № 22-1 має можливість витребувати у позивача додаткові докази що підтверджують стаж та витребувати необхідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб для оформлення пенсії, однак суду не надано інформації щодо витребування таких доказів, чим, на думку суду, відповідач порушив права позивача на належне підтвердження стажу для отримання пенсії.

Отже, відповідач за результатом розгляду заяви про призначення пенсії не прийняв обґрунтоване рішення.

Суд зазначає, що після отримання заяви позивача про призначення пенсії, відповідач повинен був розглянути її та прийняти вмотивоване рішення із наданням оцінки кожному періоду роботи позивача.

Отже, матеріали справи не містять доказів прийняття відповідачем належного рішення за результатом розгляду заяви позивача про призначення пенсії щодо спірних періодів.

Пенсійний Фонд України, як орган державної влади, в силу вимог частини 2 статті 19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, висновок суду про часткове задоволення позовних вимог ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 р. у справі № 360/1548/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 31 липня 2025 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді І.В. Геращенко

А.В. Гайдар