Справа № 280/8167/23
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань прийняття звіту про виконання судового рішення

31 липня 2025 рокуСправа № 280/8167/23 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши у письмовому провадженні питання прийняття звіту про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), правонаступником якої є Військова частина НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), треті особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 6) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року задоволено позов ОСОБА_1 .

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не видання наказів про зарахування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до списків військової частини та про виключення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із списків військової частини, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 15 вересня 2022 року № 280.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 видати накази про зарахування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до списків військової частини та про виключення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із списків військової частини, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України 15 вересня 2022 року № 280.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, Військовою частиною НОМЕР_2 подано апеляційну скаргу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 задоволено частково, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року у справі №280/8167/23 змінено шляхом викладення мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови.

Третій апеляційний адміністративний суд у мотивувальній частині постанови констатував про правильність встановлення судом першої інстанції дат, за якими Військова частина НОМЕР_2 мала зарахувати ОСОБА_2 до списків особового складу військової частини у день його прибуття (29 березня 2022 року) та мала виключити ОСОБА_2 із списків військової частини після загибелі останнього (01 квітня 2022 року).

16 квітня 2025 року від представника позивача до суду надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у зв`язку із його не виконання відповідачем у справ.

Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення у справі № 280/8167/23, зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 подати протягом 60 днів з дня отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року у справі № 280/8167/23 в частині видання наказів.

13 червня 2025 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про заміну боржника у виконавчому листі по справі № 280/8167/23, у зв`язку із розформуванням Військової частини НОМЕР_2 (боржника) та наявністю у неї правонаступника Військової частини НОМЕР_4 .

Ухвалою суду від 20 червня 2025 року вищезазначену заяву представника позивача задоволено.

Ухвалою суду від 20 червня 2025 року Військову частинку НОМЕР_4 , яка є правонаступником Військової частини НОМЕР_2 , зобов`язано подати у місячний строк, з дати отримання копії цієї ухвали, звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року у справі № 280/8167/23, та докази на підтвердження виконання судового рішення у повному обсязі.

21 липня 2025 року представником Військової частини НОМЕР_4 надано звіт про виконання судового рішення у справі № 280/8167/23, в обґрунтування якого вказано наступне. Військовою частиною НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , включено до списків особового складу військової частини НОМЕР_4 та виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_4 .

Вказує, що на виконання судового рішення Військовою частиною НОМЕР_4 видано наказ командира Військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 08 липня 2025 року № 194, згідно якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , включено до списків особового складу військової частини НОМЕР_4 та виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_4 . До звіту у якості додатків додає копії наступних документів, Витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 08 липня 2025 року № 194 (пункт 3); Витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 08 липня 2025 року № 194 (пункт 4); платіжна інструкція № 25-3571 від 17 липня 2025 року, довідка з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 34/23 від 28 лютого 2023 року. Судове рішення в адміністративній справі просить вважати виконаним в повному обсязі.

Від представника позивача на адресу суду пояснення чи заперечення з приводу звіту про виконання судового рішення не надходили.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву представника Військової частини НОМЕР_4 щодо надання звіту, пояснення та звіт представника Військової частини НОМЕР_4 щодо виконання судового рішення, дійшов до таких висновків.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

Відповідно до статті 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382 382-3 і 383 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

Статтею 382-3 КАС України передбачені рішення за наслідками розгляду звіту про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№29979/04) висловив правову позицію, відповідно до якої принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece, Страсбург, 19 березня 1997 року) наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07 травня 2002 року, Ромашов проти України від 27 липня 2004 року, Шаренок проти України від 22 лютого 2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такого рішення суду та відновленню порушених прав особи - позивача.

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

Як встановлено судом, відповідачем на виконання вимог ухвали суду подано копії Витягів з наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 08 липня 2025 року № 194, згідно якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , включено до списків особового складу військової частини НОМЕР_4 та виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_4 .

В той же час, наведений наказ про зарахування та виключення ОСОБА_2 з списків особового складу саме до Військової частини НОМЕР_4 , без визначення дат такого зарахування/виключення, без визначення вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Інструкції організації обліку особового складу в системи Міністерства оборони України», затвердженої наказом Міністерства оборони № 333 від 26 травня 2014 року не відповідає рішенню Запорізького окружного адміністративного суду та постанови Третього апеляційного адміністративного суду у справі № 280/8167/23, оскільки Військову частину НОМЕР_2 , правонаступником якої є Військова частина НОМЕР_4 , зобов`язано видати накази про зарахування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до списків військової частини та про виключення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із списків військової частини, у якій останній фактично проходив військову службу до своєї загибелі, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та «Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України».

Тому, заява представника Військової частини НОМЕР_4 разом із доданими до неї документами не свідчить про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 2808167/23.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на те, що Військова частина НОМЕР_2 , на яку покладено обов`язок по виданню наказів стосовно зарахування та виключення ОСОБА_2 до свого особового складу/з особового складу розформована, то обов`язок по виданню таких наказів Військової частини НОМЕР_2 перейшов до її правонаступника Військової частини НОМЕР_4 .

На переконання суду правонаступником необхідно видати наказ (накази) про зарахування/виключення з особового складу військового частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 з визначенням дат такого зарахування/виключення, відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Інструкції організації обліку особового складу в системи Міністерства оборони України», затвердженої наказом Міністерства оборони № 333 від 26 травня 2014 року, на виконання рішення суду від 01 лютого 2024 року у справі № 280/8167/23, що встановить відповідну правову визначеність у періоді служби та підстав загибелі ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 11 статті 382-3 КАС України, якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд приймає звіт про виконання судового рішення, але Військовою частиною НОМЕР_4 вжиті заходи для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для повного виконання судового рішення.

Разом з тим, з огляду на вище викладені норми, зокрема статті 382-1 КАС України, враховуючи що рішення суду від 01 лютого 2024 року у справі №280/8167/23 не виконано в повному обсязі, та оскільки видання таких наказів з урахуванням правонаступництва віднесено до компетенції Військової частини НОМЕР_4 , то суд вважає за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення з дотриманням норм частини 2 статті 382-2 КАС України.

Керуючись статтями 243, 248, 249, 256, 382, 382-3, 383 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Прийняти звіт Військової частини НОМЕР_4 про виконання судового рішення, поданого до Запорізького окружного адміністративного суду 21 липня 2025 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 подати звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року у справі № 280/8167/23 у строк два місяці з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення судового контролю.

Копію ухвали невідкладно надіслати учасникам справи та Військовій частині НОМЕР_4 .

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 382-3 цього Кодексу.

Ухвалу складено та підписано 31 липня 2025 року.

Суддя Д.В. Татаринов