Справа № 620/13120/24
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті пенсії з 01.02.2023, на підставі оновленої довідки від 04.09.2024 №ФЧ64016 про розмір грошоврго забезпечення, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2023, без обмеження її максимальним розміром, виходячи з розрахунку 80% суми грошового забезпечення включно з індексацією, передбаченої постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійний і страхових виплат та додаткових заходів щодо пенсії, як інваліду війни II групи у розмірі 25% та інвалідності, отриманої при виконання обов`язків;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки від 04.09.2024 №ФЧ64016, складеної ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.2023, з урахуванням індексації пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 № 118, з 01.03.2023 з урахуванням індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році від 24.02.2023 №168, та з 01.03.2024 з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійний і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», та з урахуванням збільшення основного розміру пенсії, як інваліду війни II групи у розмірі 25% та інвалідності, отриманої при виконання обов`язків виходячи з розрахунку 80% сум грошового забезпечення, без обмеження її максимальним розміром та здійснити виплату з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії з 01.02.2023 ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.09.2024 ФЧ64016 про розмір грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.09.2024 ФЧ64016 про розмір грошового забезпечення, з розрахунку 80% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, з врахуванням виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що станом на сьогодні права позивача вже порушені відповідачем, оскільки, вкотре відповідачем застосовано обмеження пенсії максимальним розміром, в результаті чого, його право на виплату пенси в належному розмірі підлягає беззаперечному судовому захисту. Апелянт зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 передбачено проведення індексації пенсії з 01.03.2022, постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 з 01.03.2023, а постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. №185 з 01.03.2024.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, в апеляційному порядку підлягає перегляду рішення суду першої інстанції виключно в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності у розмірі 80% грошового забезпечення у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яку виплачує Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

На виконання рішення суду, ІНФОРМАЦІЯ_1 видано ОСОБА_1 довідку від 04.09.2024 №ФЧ64016 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.2023, до якої включено грошове забезпечення позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з заявою щодо проведення перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки станом на 01.01.2023.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом від 20.09.2024 №13594-12880/К-02/8-2500/24 відмовило у перерахунку та виплаті пенсії по оновленій довідці на тій підставі, що рішенням суду у справі № 826/3858/18 та іншими рішеннями судів зобов`язання щодо проведення перерахунку колишнім військовослужбовцям не встановлено, після 01.03.2018 та 05.03.2019 рішення про збільшення розмірів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців Урядом не приймалось, відповідно підстави для проведення перерахунку пенсії колишнім військовослужбовцям відсутні.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII.

Згідно з частиною третьою статті 43 Закону № 2262-XII, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами частин 1, 2, 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача для проведення перерахунку основного розміру пенсії від 09.04.2024 №ФЧ64016.

Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом від 20.09.2024 №13594-12880/К-02/8-2500/24 відмовило у перерахунку та виплаті пенсії по оновленій довідці.

Судом першої інстанції зобов`язано відповідача, провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.09.2024 ФЧ64016 про розмір грошового забезпечення, з розрахунку 80% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, з врахуванням виплачених сум.

Разом з тим, судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату пенсії з урахуванням індексації за 2022-2024 роки, з урахуванням збільшення основного розміру пенсії, як інваліду війни II групи у розмірі 25%.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у зазначеній частині, суд першої інстанції виходив з того, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача. З огляду на зазначене, питання щодо виплати спірних доплат є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.

Також, суд першої інстанції вказав, що відповідач у відповідь на заяву позивачу про перерахунок пенсії відмовив у такому перерахунку. Відтак, спору щодо виплати спірних доплат на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

В силу вимог частини 1 статті 308 КАС України, в апеляційному порядку підлягає перегляду рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року виключно в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Так, апелянт вказує, що станом на сьогодні права позивача вже порушені відповідачем, оскільки, вкотре відповідачем застосовано обмеження пенсії максимальним розміром, в результаті чого, його право на виплату пенсії в належному розмірі підлягає беззаперечному судовому захисту.

Колегія суддів не заперечує право позивача на отримання пенсії без обмеження її максимальним розміром та зазначає, що судом першої інстанції задоволено позовні вимоги у цій частині.

Також, апелянт зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 передбачено проведення індексації пенсії з 01.03.2022, постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 з 01.03.2023, а постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 р. №185 з 01.03.2024.

Слід зазначити, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому. Судом у конкретній справі вирішується спір, предмет якого існує на час розгляду справи, однак суд не може розглядати вимоги на майбутнє у зв`язку із вірогідним настанням певних наслідків.

Таким чином, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Матеріали справи свідчать, що, згідно перерахунків пенсії по пенсійній справі №-Міноборони, при перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01 березня 2023 року, з 01 березня 2024 року та з 01 липня 2024 року, відповідачем було нараховано індексацію за 2022, 2023 та 2024 роки (а.с. 22-24).

Водночас, колегія суддів зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області ще не ухвалювало рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії на виконання цього рішення суду, а тому, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням індексації пенсії та щомісячної доплати є передчасними.

Враховуючи вищезазначене, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.