Справа № 607/7179/25
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2025-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2025 Справа №607/7179/25 Провадження №2-а/607/319/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Гайдук М.В.

представника позивача Карапетян Е.Т.

представника відповідача Лобач М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Карапетян Е.Т., який діє в інтересах ОСОБА_1 07.04.2025 звернувся в суд із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, у якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 4АВ №05643217 від 18 квітня 2024 року (надалі спірна постанова), згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., провадження у справі закрити. Аргументуючи свої позовні вимоги, позивач вказав, що 18 березня 2025 року, вона звернулася в Регіональний сервісний центр МВС в Тернопільській області, з метою заміни тимчасового посвідчення водія на постійне та їй було повідомлено про те, що нею вчинено декілька адміністративних правопорушень, у тому числі за спірною постановою. 20.03.2025 її представник звернувся із адвокатським запитом до Департаменту патрульної поліції з проханням надати копію спірної постанови, яку було отримана особисто позивачем в поштовому відділені №9 «Укрпошта» Тернопіль 01.04.2025 року. Позивач зазначила, що обставини зазначені у спірній постанові не відповідають дійсності. Так, вказала, що вона є керівником Приватного підприємства «Жва Продуксьойон Юа». Зазначила, що вона ніколи не керувала вантажним транспортним засобом марки «PEUGEOT Boxer» д.н.з НОМЕР_1 про який зазначено у спірній постанові. Адже, як слідує із наказу №5 від 29 листопада 2024 року ПП «Жва Продуксьойон Юа» відповідальною особою за вказаний транспортний засіб призначено водія ОСОБА_2 , який прийнятий на роботу водієм з 10 вересня 2019 року. 12.04.2024 року водій ОСОБА_2 відповідно до наказу зазначеного приватного підприємства був відряджений терміном на 09 календарних днів з 13.04.2024 по 18.04.2024 в м.Сатіні (Швейцарія), під час якого ним було допущено спірний проступок на даному транспортному засобі. 19.04.2024 ОСОБА_2 сплатив штраф по спірній постанові в розмірі 170,00 грн. Крім того, зазначила, що вказаний водій 23.05.2024 написав заяву в УПП ДПП в Тернопільській області про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення його до адміністративної відповідальност за спірною постановою, як особа, яка керувала вказаним трансопртним засобом. У зв`язку із цим, позивач стверджує, що вона, як керівник зазначеного приватного підприємства, на балансі якого знаходиться зазначений транспортний засіб, який був закріплений за водієм ОСОБА_2 не має відношення до події правопорушення, його не вчиняла, відтак спірну постанову вважає незаконною та такою, що підлягає до скасування. Крім цього, позивач просить поновити ій строк звернення із даним позовом, оскільки вважає, що він пропущений з поважних причин, оскільки про спірну постанову їй стало відомо лише 01.04.2025 року.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку, визначеному для розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ, з урахуванням вимог параграфу 2 глави 11 КАС України.

16.04.2025 судом зареєстровано відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача, згідно якого відповідач позов не визнав. Зазначає, що спірне правопорушення було зафіксоване технічним засобом «Expert-FS E75053573», який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 «Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги». Інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі є безоплатною та розміщена в мережі Інтернет, на вебсайті https://bdr.mvs.gov.ua. Результатами автоматичної фіксації перевищення встановленого обмеження швидкості автомобілем марки «Peugeot Boxer», н.з. НОМЕР_1 є інформаційний файл з фотознімками зображення транспортного засобу на проїзній частині в момент порушення ПДР та відеозаписи вчиненого правопорушення. Швидкість руху зазначеного транспортного засобу перевищувала встановлені обмеження швидкості руху на 25 км/год. На фотознімках міститься уся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля із чіткимм зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля, км/год; обмеження (перевищення) швидкості, км/год; напрямок руху автомобіля. Аналіз усіх наявних у справі доказів, на думку відповідача, в тому числі відеофіксації та фотокарток вказаного автомобіля на проїзній частині дає підстави стверджувати, що факт перевищення встановленої обмеження швидкості руху доведений у повній мірі.Дані фотознімки та відеозаписи відповідають вимогам ст.ст.251, 72,73,74,75,76 КАС України, відображають обставини, які описані в спірній постанові, одержані без порушення порядку, встановленого законом, є достовірними та достаніми для притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Вважає, що позивачем не доведено, що водій ОСОБА_2 є належним користувачем зазначеного тарспортного засобу, оскільки відомості з Єдиного державного реєстру трансопртних засобів про належного його користувача не надано. Відтак, відповідальною особою, є особа, за яка є керівником вказаного підприємства та за яким зазначений транспортний засіб було зареєстровано, тобто позивач у справі. Також, вважає, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач в установлений строк зверталась до компетентних органів з питань вибуття трансопртного засобу з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використанні іншими особами номерних знаків, що належать його транспортному засобу. Окрім того, звертає увагу суду, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу. Таким чином, вважає, що виходячи з положень частини 2 статті 291 КУпАП спірна постанова набрала законної сили 19.03.2024. За наведених підстав, просить відмовити в задоволені позову.

02.06.2025 представник позивача подав додаткові пояснення в яких зазначив, що порівняльний аналіз ст. 14-1 КУпАП, яка рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року по справі №1-34/2010 визнана неконституційною, та статті 14-2 КУпАП, дає підстави для висновку, що обома вказаними статтями передбачена можливість притягнення до адміністративної відповідальності саме власників транспортних засобів, що на переконання суду суперечить рішенню Коституційного Суду України від 22 грудня 2010 року по справі №1-34/2010 та порушує принцип індивідуалізації покарарання. Крім того відповідач у своїй діяльності керується нормою тотожною тій, яка у 2010 році була визнана неконституційною. Отже, враховуючи наведені обставини, вважає, що положення ст. 14-2 КУпАП суперечать Конституції України, у зв`язку з чим вони застосуванню стосовно позивача не підлягають, відтак, слід застосувати норму ст. 61 Конституції України як норму прямої дії, якою закріплений принцип індивідуалізації юридичної відповідальності для кожної особи. За наведених обставин вважає, що передбачені законом підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, за відсутності достатніх доказів щодо вчинення правопорушення безпосередньо позивачем відсутні, у зв`язку з чим спірна постанова підлягає скасуванню.

Представник позивача адвокат Карапетян Е.Т. всудовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити з підстав наведених у позові, а також у письмових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає їх безпідставними та у їх задоволенні просить відмовити з підстав наведених у відзиві на позов.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив.

Згідно постанови серії 4АВ №05643217 від 18.04.2024 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, 18.04.2024 о 20 год. 12 хв. за адресою М-09 Тернопіль-Рава-Руська 66+253 зафіксовано транспортний засіб марки «Peugeot Boxer»» д.н.з. НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 25 км/год., чим порушила вимоги пункту 12.9 (б) ПДР України.

Вказане у зазначеній постанові адміністративне правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі.

Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Як вбачається із спірної постанови, вона містить інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано порушення, а саме: назва технічного засобу та заводський номер «Expert-FS E75053573, серію та номер свідоцтва про повірку технічного засобу, яким здійснено фіксацію даного правопорушення та термін його дії (UA TR до 28.08.2024), результати автоматичної фіксації транспортного засобу на момент вчинення адміністративного правопорушення. Крім цього, представником відповідача додано копію сертифікату відповідності зазначеного технічного засобу, а також фототаблиці даних із Сервісу перевірки адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі на яких зафіксовано транспортний засіб у момент скоєння спірного правопорушення.

Крім цього, із доказів, які надано представником позивача встановлено, що Шевчук Г.М. є керівником Приватного підприємства «Жва Продюксьйон Юа», місце знаходження юридичної особи: Україна, 46011, Тернопільська обл., місто Тернопіль, вулиця Лук`яновича, будинок 12, що стверджується наказом №1 від 05.10.2018.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Приватне підприємство «Жва Продюксьйон Юа» здійснює господарську діяльність у сфері перевезеннями автомобільним транспортом.

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 4645 від 11.02.2023, приватному підприємству «Жва Продюксьйон Юа» належить спеціалізований вантажний фургон марки «Peugeot Boxer» д.н.з НОМЕР_1 .

Як вбачається із наказу №06 від 29.02.2024 року директора Приватного підприємства «Жва Продюксьйон Юа» «Про призначення особи відповідальної за транспортний засіб», відповідальною особою за експлуатацію та технічний стан транспортного засобу марки «Peugeot Boxer» д.н.з НОМЕР_1 призначений водій, ОСОБА_2 , який працює у зазначеному підприємстві із 17.12.2019, що підтверджено наказом №16 від 16.12.2019.

Згідно наказу №21/ВД від 12.04.2024 директора зазначеного приватного підприємства «Про відрядження ОСОБА_2 », водія ОСОБА_2 було відряджено терміном на 09 календарних днів з 13.04.2024 р. по 18.04.2024 з метою надання транспортних послуг в м.Сатіні (Швейцарія).

Як вбачається із квитанції № 10ВХ-32ВР-С64М-ВОЕС АТ «Універсал Банк» «Монобанк» від 19.04.2024, сплачено штраф згідно спірної постанови серії 4АВ № 05643217, яку було складено на ОСОБА_1 , в розмірі 170,00 грн., платником у якому була ОСОБА_3 , яка є дочкою водія ОСОБА_2 .

Судом також встановлено, що ОСОБА_2 , який є водієм ПП «Жва Продюксьйон Юа» та за яким було закріплено зазначений транспортний засіб, 23.05.2024 звернувся особисто із заявою в УПП ДПП в Тернопільській області, яка була зареєстрована під №П-408 21.05.2024 про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, у якій зазначив, що він у порядку ст.279-3 КУпАП повідомляє про визнання ним адміністративного правопорушення, яке було зафіксоване в автоматичному режимі, за вчинення якого відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 4АВ №05643217 від 18.04.2024 та надав згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності, додавши документ про сплату штрафу 10ВХ-32ВР-С64М-ВОЕС від 19.04.2024 на суму 170 грн. До заяви додав копії документів, у тому числі копію наказу про прийняття його на роботу, довідку про закріплення за ним службового транспорту, наказ про відрядження та квитанцію про сплату штрафу.

05.06.2024 Департаментом патрульної поліції розглянуто вищезазначену заяву ОСОБА_2 та надано йому відповідь згідно якої у задоволенні поданої ним заяви відмовлено. Підставою для відмови було те, що заяву про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності було подано після 20 календарних днів з дня набрання спірної постановою від 18.04.2024 законної сили, тобто після 19.04.2024, відтак, підстави для зміни суб`єкта правопорушення у зазначеній постанові відсутні.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Правовідносини, що стосуються дорожнього руху врегульовані Правилами дорожнього руху України, затверджені постановою КМ України «Про правила дорожнього руху» від 10.10.2001 року №1306.

За змістом п.1.1. зазначеної постанови, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 12.9 «б» Правил зазначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями статті 14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

У разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, притягається особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

- ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

- особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Частиною 2 статті 291 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Статтею 300-1 КУпАП встановлено, що У разі сплати відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або громадянином (резидентом) України, який ввіз на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, 50 відсотків розміру штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), до вручення такої постанови або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили така постанова вважається виконаною. Постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), також вважається виконаною у разі сплати штрафу за повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності, залишеним уповноваженою посадовою особою на місці вчинення правопорушення на лобовому склі транспортного засобу, у тому числі шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня вчинення відповідного правопорушення. У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частинах першій та другій статті 14-2 цього Кодексу, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню. У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

Водночас, статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Частиною 2 статті 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена також частиною 2 статті 33 КУпАП, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. У Кодексі конкретизовано й інші конституційні принципи, зокрема принцип рівності громадян перед законом (стаття 248).

Суд також враховує рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010, ухвалене у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини 1 статті 14-1 КУпАП (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), яким визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), статтю 14-1 КУпАП, яка передбачала, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису притягаються власники (співвласники) транспортних засобів.

Крім того, вирішуючи позов, суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, згідно з якою в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Судом із зазначених вище доказів встановлено, що станом на момент винесення спірної постанови, тобто 18.04.2024, власником транспортного засобу марки «Peugeot Boxer» д.н.з. НОМЕР_1 було приватне підприємство «Жва Продюксьйон Юа», керівником якого була позивач ОСОБА_1 .. Крім цього, судом також встановлено, що на підставі наказу №06 від 29.02.2024 року зазначеного керівника, відповідальною особою за експлуатацію та технічний стан транспортного засобу марки «Peugeot Boxer» д.н.з НОМЕР_1 було визначено водія ОСОБА_2 , який працює у зазначеному підприємстві із 17.12.2019. Також, судом було установлено, що зазначеного водія на вказаному транспортному засобі на підставі наказу керівника ПП «Жва Продюксьйон Юа» від 12.04.2024 було відряджено у м.Сатані (Шейцарія) з 13.04. по 18.04.2024 року, перебуваючи у якому ним було вчинено спірний проступок. Крім цього, судом встановлено, що відразу, після винесення спірної постанови, дочкою водія ОСОБА_2 19.04.2024 було сплачено штраф, про що свідчить квитанція № 10ВХ-32ВР-С64М-ВОЕС АТ «Універсал Банк» «Монобанк» від 19.04.2024, у якій вказано усі реквізити спірної постанови, у тому числі ті, які підтверджують її винесення стосовно ОСОБА_1 .. Також, судом встановлено, що водій ПП «Жва Продюксьйон Юа» ОСОБА_2 за яким було закріплено зазначений транспортний засіб, в подальшому 23.05.2024 звернувся особисто із заявою в УПП ДПП в Тернопільській області про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, у якій зазначив, що він у порядку ст.279-3 КУпАП повідомляє про визнання ним адміністративного правопорушення, яке було зафіксоване в автоматичному режимі, за вчинення якого відносно ОСОБА_1 винесено спірну постанову, надавши згоду на притягнення його до адміністративної відповідальності, додавши документи про сплату штрафу, прийняття його на роботу, довідку про закріплення за ним службового транспорту, наказ про відрядження та квитанцію про сплату штрафу.

Також, суд зауважує, як свідчать обставини справи установлені судом про які зазначалось вище, адміністративне стягнення за спірною постановою було сплачено дочкою водія ОСОБА_2 , а не керівником ПП «Жва Продюксьйон Юа» ОСОБА_1 , як відповідальною особою в розумінні ч.1 ст.14-2 КУпАП. Відтак, суд вважає, що спірна постанова не могла набрати законної сили із моменту здійснення оплати за нею, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дізналась про неї лише 01.04.2025 року, тобто після того, як отримала її копію та сплату будь-яких адміністративних стягнень за нею не вчиняла. Інших доказів, які б підтверджували набрання законної сили спірною постановою, відповідачем суду не надано. А тому, враховуючи наведене, суд вважає, що твердження відповідача у листі від 05.06.2024 №Д-4460/41/47-2024 про те, що заяву ОСОБА_2 про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності від 23.05.2025 року подано ним після 20 календарних днів з дня набрання 19.04.2024 постановою від 18.04.2024 серії 4АВ№05643217 законної сили, суперечить обставинам справи, а тому до уваги їх, суд не приймає. Відтак, суд вважає, що така заяви ОСОБА_2 від 23.05.2024 повинна була прийнята відповідачем у порядку передбаченому ст.279-3 КУпАП та у подальшому вчинені дії щодо визначення суб`єкта правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Таким чином, суд, оцінивши та дослідивши докази надані суду, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справіслід задовольнити, спірну постанову, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу скасувати, а адміністративну справу відносно неї провадженням закрити. Крім цього, суд зазначає, що ним уже вирішувалось питання про поновлення позивачу строку на звернення із даним позовом, який ухвалою суду від 10.04.2025 року було поновлено, а тому не вважає за доцільне вирішувати дане питання при ухваленні судового рішення.

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Також, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат судом береться до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Відтак, суд приходить до висновку, що позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції суму сплаченого нею судового збору.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 4АВ№05643217 від 18 квітня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, скасувати, а адміністративну справу відносно неї, провадженням закрити.

Стягнути із Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань зазначеної установи суму судового збору, що становить 605(шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у десяти денний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду складено 31 липня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач: Департамент патрульної поліції, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, .

Головуючий суддяВ. В. Ромазан