Справа № 500/3810/25
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3810/25

01 серпня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Батрин Мирослави,

скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №76624592 від 02.04.2025,

роз`яснити державному виконавцю як виконати рішення суду по справі №500/1084/24 від 19.06.2024.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19.06.2024 у справі №500/1084/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - ГУ ПФУ в Тернопільській області) здійснити з 27.08.2023 перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2018, 2019, 2020 роки.

22.11.2024 державний виконавець Батрин Мирослава відкрила виконавче провадження (далі - ВП) №76624692, яке двічі закривалося, проте, на думку позивачки, рішення суду так і залишилося не виконаним. У першому випадку державний виконавець 29.01.2025 винесла постанову про закриття ВП на підставі листа ГУ ПФУ в Тернопільській області №1900-0902-5/59700 від 10.12.2024 про те, що позивачці у жовтні 2024 року виплачено 43160,00 грн.

За скаргою позивачки 06.02.2025 винесено постанову про скасування процесуального документу (постанови про закінчення ВП від 29.01.2025) та відновлено ВП №76624692.

Ще ОСОБА_1 вказує, що для перерахунку її пенсії ГУ ПФУ в Тернопільській області взяті недостовірні відомості про середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018-2020 роки у розмірі 4635,61 грн, бо середня зарплата за 2018-2020 роки за інформацією наданою на її запит Держстатом (лист №22-2-22/941Пі-24 від 30.12.2024) складає 10322,56 грн, середня зарплата в Україні у 2018-2020 роках, з якої сплачено страхові внески, становить 9118,81 грн.

Позивачка вказує, що державний виконавець це не врахував, до виконання судового рішення підійшов формально та безпідставно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

Також позивачка вказала на судове рішення у справі №500/1091/25, спірні правовідносини у якій стосувалися оскарження ГУ ПФУ в Тернопільській області штрафу, накладеного на нього у вказаному вище виконавчого провадженні. Позов було задоволено.

Після цього рішення суду 02.04.2025 державний виконавець винесла постанову про закінчення ВП №76624692.

За таких обставин та після подання скарги на дії державного виконавця позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 11.07.2025 клопотання позивачки про звільнення від сплати судового збору було задоволено частково та відстрочено сплату судового збору до закінчення розгляду справи по суті; визнано причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду поважними та поновлено строк звернення до суду; прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, з урахуванням особливостей, визначених §2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України); залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечує. Зазначає, що після відкриття ВП № .11.2024 від боржника ГУ ПФУ в Тернопільській області надійшов лист № 1900-0902-5/59700 від 10.12.2024 про виконання рішення суду шляхом перерахунку з 27.08.2023 пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2018, 2019, 2020 роки. Також, ГУ ПФУ в Тернопільській області нарахувало заборгованість у розмірі 43 160,00 грн, зазначена сума заборгованості була виплачена позивачці у жовтні 2024 року у повному обсязі.

Згідно з заявами стягувача від 19.12.2024 та 26.12.2024 остання дані кошти не отримала, про що подала відповідні заяви та копії виписки з банківського рахунку. Вимогою державного виконавця № 15/03.1-23 від 07.01.2025 зобов`язано боржника повідомити чи відповідає дійсності інформація зазначена у листі № 1900-0902-5/59700 від 10.12.2024.

У подальшому (лист № 1900-0802-5/1085 від 08.01.2025) боржник інформував про допущену помилку стосовно нарахування та виплати ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 43 160,00 грн, вказавши, що на виконання рішення суду здійснено з 27.08.2023 перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2018, 2019, 2020 роки. До виконання рішення суду розмір пенсії з надбавками ОСОБА_1 становив 2760,00 грн (у т.ч. розмір пенсії за віком 1469,64 грн, яка обраховувалася із врахування середньої заробітної плати за 2014-2016 роки; доплата до прожиткового мінімуму - 623,36 грн). Після виконання рішення суду розмір пенсії з надбавками ОСОБА_1 з 27.08.2023 становить 2760,00 грн (у т.ч. розмір пенсії за віком 1809,76 грн, яка обраховувалася із врахування середньої заробітної плати за 2018-2020 роки; доплата до прожиткового мінімуму - 283,24 грн). Оскільки ОСОБА_1 до виконання рішення суду отримувала пенсію за віком у мінімальному розміру (їй здійснювалася доплата до прожиткового мінімуму 623,36 грн), тому після виконання рішення суду (обрахування розміру пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2018, 2019, 2020 роки) розмір пенсії не збільшився (доплата до прожиткового мінімуму здійснюється у розмірі 283,24 грн, а не 623,36 грн). Тому заборгованість ГУ ПФУ в Тернопільській області перед ОСОБА_1 відсутня.

На підставі цього 29.01.2025 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 76624692. Далі постановою начальника відділу 06.02.2025 скасовано постанову про закінчення ВП № 76624692 від 29.01.2025, у зв`язку із не вжиттям державним виконавцем всіх вичерпних заходів передбачених Законом України "Про виконавче провадження". Державним виконавцем боржнику направлено вимогу від 07.02.2025 про виконання рішення суду та винесено постанову про відновлення ВП № 76624692. На цю вимогу боржником наданий лист № 1900-0802-5/8224 від 20.02.2025 з аналогічними поясненнями, що й попередні.

Далі 20.02.2025 державним виконавцем за не виконання рішення суду з примусового виконання виконавчого листа № 500/1084/24, виданого 15.11.2024 Тернопільським окружним адміністративним судом, винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100 грн. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду № 500/1091/25 від 21.03.2025 скасовано постанову державного виконавця про накладення штрафу № 76624692 від 20.02.2025; судовим рішенням встановлено, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду № 500/1084/24 від 15.11.2024 виконано в повному обсязі.

Зважаючи на це державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 76624692 від 02.04.2025.

За таких мотивів відповідач не вбачав допущення бездіяльності та просив відмовити в задоволені позовної заяви ОСОБА_1 в повному обсязі.

ГУ ПФУ в Тернопільській області у наданих письмових поясненнях наполягає на повному виконанні судового рішення у справі №500/1084/24, посилається на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду № 500/1091/25 від 21.03.2025 та вказує, що незбільшення розміру пенсії стягувача (за умови коли вона отримує мінімальну пенсію за віком) після рішення суду не свідчить про невиконання рішення суду територіальним органом Пенсійного фонду України.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі позивачка надала довідку про розмір отриманої нею пенсії за 2024 рік, який склав 35320,00 грн.

В ухвалі про відкриття провадження у справі від 11.07.2025, вирішуючи клопотання позивачки про звільнення від сплати судового збору, суд вказав, що останньою на підтвердження розміру доходів надано копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу за період з січня 2022 року по грудень 2024 року станом на 07.07.2025, виданих Головним управлінням ДПС у Тернопільській області, згідно з якою ОСОБА_1 лише за серпень 2024 року наявний дохід в сумі 311,31 грн, а інші періоди не містять інформацію про доходи. Разом з тим, позивачка отримує пенсію, про розмір якої суду не подала відомостей за попередній рік для вирішення питання звільнення від сплати судового збору. За таких обставин, суд вважав за можливе вирішити питання про відстрочення сплати судового збору до закінчення розгляду справи по суті та одночасно витребувати у ОСОБА_1 довідку про суму отриманих пенсійних виплат за 2024 рік та після отримання достатніх й належних доказів стосовно отриманого доходу за попередній рік позивачки повернутися до питання наявності підстав для звільнення її від сплати судового збору.

Отож, повертаючись до питання звільнення позивачки від сплати судового збору суд встановив, що розмір доходів за 2024 рік ОСОБА_1 становив 35320 грн + 311,31 грн = 35631,31 грн. Розмір судового збору за позовні вимоги у цій справі (2422,40 грн) перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік (35631,31 грн х 5% = 1781,57 грн).

Враховуючи положення частини першої статті 133 КАС України, яка кореспондується з вимогами частини першої статті 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан позивачки, який свідчить про те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивачки - фізичної особи за попередній календарний рік, суд прийшов до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, у тому числі матеріали виконавчого провадження, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Тернопільським окружним адміністративним судом 15.11.2024 видано виконавчий лист у справі №500/1091/25 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до якого зобов`язано ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснити з 27.08.2023 перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2018, 2019, 2020 роки.

На підставі заяви стягувача державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Відділ) 22.11.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №76624692 з виконання виконавчого листа №500/1091/25, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 15.11.2024. У цій постанові встановлено боржнику строк виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

ГУ ПФУ в Тернопільській області листом № 1900-0902-5/59700 від 10.12.2024 повідомило Відділ про виконання рішення та нарахування заборгованості у розмірі 43 160,00 грн, яка була виплачена стягувачу у жовтні 2024 року. Надалі 19.12.2024 ГУ ПФУ в Тернопільській області надало уточнену відповідь, в якій повідомлялося про виконання рішення суду та відсутність заборгованості перед ОСОБА_1 .

Вимогою державного виконавця №15/03.1-23 від 07.01.2025 зобов`язано в термін до 10.01.2025 повідомити Відділ про повне чи часткове виконання рішення суду з наданням підтверджуючих документів та повідомити чи відповідає дійсності інформація зазначена у листі ГУ ПФУ в Тернопільській області № 1900-0902-5/59700 від 10.12.2024.

08.01.2025 боржник листом повідомив державного виконавця, що 19.12.2024 було відправлено через СЕВ ОВВ документ від 19.12.2024 №1900-0802-5/61498 (на заміну документа від 10.12.2024 №1900-0802-5/59700, у якому було помилково зазначено про те, що ГУ ПФУ в Тернопільській області нарахувало та виплатило ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 43 160,00 грн). Додатково повідомлено, що ОСОБА_1 до виконання рішення суду отримувала пенсію за віком у мінімальному розмірі (їй здійснювалася доплата до прожиткового мінімуму 623,36 грн), тому після виконання рішення суду (обрахування розміру пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2018, 2019, 2020 роки) розмір пенсії не збільшився (доплата до прожиткового мінімуму здійснюється у розмірі 283,24 грн, а не 623,36 грн). Тому заборгованість ГУ ПФУ в Тернопільській області перед ОСОБА_1 відсутня.

29.01.2025 головним державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII.

06.02.2025 начальником Відділу встановлено не вжиття державним виконавцем вичерпних заходів, передбачених Законом №1404-VIII, у зв`язку з чим постанову від 29.01.2025 про закінчення виконавчого провадження №76624692 визнано передчасною та такою, що винесена без достатніх правових підстав.

Після прийнятої постанови про скасування процесуального документа державним виконавцем направлено ГУ ПФУ в Тернопільській області вимогу №1636/03.1-23 від 07.02.2025 про зобов`язання виконати рішення суду з примусового виконання виконавчого листа, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом у справі № 500/1084/24 від 15.11.2024, в повному обсязі протягом 10 робочих днів, про що письмово повідомити Відділ з наданням підтверджуючих документів.

Постановою державного виконавця від 11.02.2025 відновлено це виконавче провадження №76624692.

Надалі ГУ ПФУ в Тернопільській області листом № 1900-0802-5/8224 від 20.02.2025 повторно повідомило державного виконавця Відділу, що на виконання рішення суду здійснено з 27.08.2023 перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2018, 2019, 2020 роки.

У листі наведенні пояснення про те, що до виконання рішення суду розмір пенсії з надбавками ОСОБА_1 становив 2760,00 грн (у тому числі основний розмір пенсії за віком 1469,64 грн, яка обраховувалася із врахування середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, доплата до прожиткового мінімуму 623,36 грн). Після виконання рішення суду розмір пенсії з надбавками ОСОБА_1 з 27.08.2023 становить 2760,00 грн (у тому числі основний розмір пенсії за віком 1809,76 грн, яка обраховувалася із врахування середньої заробітної плати за 2018-2020 роки; доплата до прожиткового мінімуму 283,24 грн).

Оскільки ОСОБА_1 до виконання рішення суду отримувала пенсію за віком у мінімальному розміру, тому після виконання рішення суду (обрахування розміру пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2018, 2019, 2020 роки) розмір пенсії не збільшився. Заборгованість ГУ ПФУ в Тернопільській області перед ОСОБА_1 відсутня.

Після отримання цього листа, 20.02.2025 головним державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу за невиконання рішення суду з примусового виконання виконавчого листа №500/1084/24 від 15.11.2024, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом, та вимоги державного виконавця №1636/03.1-23 від 07.02.2025 і накладено на боржника штраф на користь держави у розмірі 5 100 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.03.2025, яке набрало законної сили 01.04.2025, у справі №500/1091/25 задоволено позов ГУ ПФУ в Тернопільській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу ВП №76624692 від 20.02.2025 про накладення штрафу.

02.04.2025 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 76624692, яка є предметом оскарження у цій справі разом з бездіяльністю державного виконавця.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі правові положення.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII Про виконавче провадження (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (частина перша статті 5 Закон №1404-VIII).

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (пункт перший частини першої статті 3 Закону №1404-VIII).

Частинами першою, п`ятою, шостою статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частиною першою статті 18 зазначеного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Як встановлено пунктами 1, 3 частини другої статті 18 Закон №1404-VIII виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Частина четверта статті 19 Закону №1404-VIII зобов`язує сторони невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій частина восьма статті 19 цього ж Закону).

Предметом оскарження у даній справі є бездіяльність державного виконавця та питання правомірності винесення ним постанови про закінчення ВП.

Позивач наполягає на тому, що рішення суду у справі №500/1084/24 не виконане, бо розмір її пенсії не змінився, а ГУ ПФУ в Тернопільській області застосувало неправильний розмір показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки, який стягувач самостійно з`ясувала у Держстаті.

Перевіряючи доводи сторін щодо виконання чи невиконання рішення суду, суд ознайомився зі змістом рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/1084/24 від 19.06.2024. З його змісту вбачається, що спір між ОСОБА_1 та ГУ ПФУ в Тернопільській області виник стосовно права позивачки на застосування іншого показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, зокрема за 2018-2020 роки, ніж той, який використовував пенсійних орган при обчисленні її пенсії за віком (за 2014-2016 роки). Спору стосовно конкретного розміру середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки між сторонами не було, позовні вимоги з цього приводу не заявлялися і не могли заявлятися, бо були б передчасними, позаяк мова взагалі йшла поки про право особи на застосування іншого показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, яке заперечувало ГУ ПФУ в Тернопільській області.

Так, при розгляді справи №500/1084/24 суд встановив, що ОСОБА_1 з 17.11.2012 перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Тернопільській області та отримувала пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

За заявою позивачки, 19.11.2021 її було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". ГУ ПФУ в Тернопільській області взяло за основу для нарахування пенсії за віком середній заробіток за 2014-2016 роки.

Позивачка 04.01.2024 звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою, в якій просила здійснити перерахунок її пенсії із застосуванням середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018-2020 роки.

Листом від 18.01.2024 ГУ ПФУ в Тернопільській області повідомило заявницю про те, що оскільки, пенсія вже призначалась раніше, тому при переході на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" застосовано показник середньої заробітної плати (доходу), з якої сплачено страхові внески - 5426,60 грн.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" та згідно із Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", перерахунок проводиться з 1 березня 2023 року, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії станом на жовтень 2017 року, в розмірі 1,197 (3764,40*1,17*1,11*1,11*1,14*1,197=7405,03 грн, де 3764,40 - показник середньої заробітної плати за три календарні роки (2014-2016)). Зазначено, що середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2018-2020) застосовувалось при первинному призначенні пенсій, якщо звернення надійшло у 2021 році.

Суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ в Тернопільській області протиправно було відмовлено у перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки, що зумовлює висновок суду про задоволення позовних вимог.

Повертаючись до матеріалів цієї справи суд встановив, що розмір пенсії за віком позивачки станом на 01.03.2023 (тобто до рішення суду у справі №500/1084/24) розраховувався наступним чином:

заробіток для обчислення пенсії визначався виходячи з:

середнього заробітку за три роки на 2017 рік (за 2014-2016 роки) 3764,40 грн,

коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати 1, (1,17 * 1,11 * 1,11 * 1,14 * 1,197),

збільшений на коефіцієнт показник заробітної плати 7405,03 грн,

середній заробіток для обчислення пенсії 4521,96 грн;

страховий стаж 32 роки 6 місяців 15 днів;

коефіцієнт стажу 0,32500;

розмір пенсії за віком визначався 4521,96 грн х 0,32500 = 1469,64 грн;

доплата до прожиткового мінімуму (2093 грн) 623,36 грн,

доплата за понаднормовий стаж 29,39 грн,

загальний розмір пенсії 2122,39 грн,

доплата 177,61 грн,

доплата особам, яким не виповнилося 70 років, 460,00 грн,

остаточний розмір пенсії з надбавками 2760,00 грн.

Розмір пенсії за віком ОСОБА_1 станом на 10.10.2024 (тобто після виконання рішення суду у справі №500/1084/24) розраховувався наступним чином:

заробіток для обчислення пенсії визначався виходячи з:

середнього заробітку за три попередні роки (за 2018-2020 роки) 4635,61 грн,

коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати 1, (1,17 * 1,11 * 1,11 * 1,14 * 1,197),

збільшений на коефіцієнт показник заробітної плати 9118,81 грн,

середній заробіток для обчислення пенсії 5568,49 грн;

страховий стаж 32 роки 6 місяців 15 днів;

коефіцієнт стажу 0,32500;

розмір пенсії за віком визначався 5568,49 грн х 0,32500 = 1809,76 грн;

доплата до прожиткового мінімуму (2093 грн) 283,24 грн,

доплата за понаднормовий стаж 36,20 грн,

загальний розмір пенсії 2129,20 грн,

доплата 170,80 грн,

доплата особам, яким не виповнилося 70 років 460,00 грн,

остаточний розмір пенсії з надбавками 2760,00 грн.

При розгляді справи № 500/1091/25 щодо правомірності застосування штрафу до боржника за невиконання рішення суду, Тернопільський окружний адміністративний суд у рішенні від 21.03.2025 встановив, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/1084/24 ГУ ПФУ в Тернопільській області здійснило з 27.08.2023 перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2018, 2019, 2020 роки.

Відповідно до перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 25.02.2023, який проведений з урахуванням середньої заробітної плати за три попередні роки 2014-2016 роки, основний розмір пенсії стягувача становив 1469,64 грн, також виплачувалася доплата до прожиткового мінімуму 623,36 грн, відтак усього до виплати нараховано 2760,00 грн (а.с.48 зворот 50). Це пенсія стягувача до рішення суду.

Після перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду станом на 15.10.2024 основний розмір її пенсії збільшився та становить 1809,76 грн і обрахований із врахування середньої заробітної плати за 2018-2020 роки. Внаслідок збільшення основного розміру пенсії зменшилася доплата до прожиткового мінімуму, яка склала 283,24 грн. Всього до виплати нараховано 2760,00 грн (а.с.52-54).

Отож, ОСОБА_1 як до виконання рішення суду отримувала пенсію за віком у мінімальному розміру (їй здійснювалася доплата до прожиткового мінімуму 623,36 грн), так і після перерахунку має право лише на цей мінімальний розмір, бо внаслідок перерахунку основний розмір її пенсії хоч і збільшився з 1469,64 грн до 1809,76 грн, проте недосягнув до мінімального рівня, а тому продовжувалася виплата доплати до прожиткового мінімуму (проте вже у розмірі 283,24 грн, а не 623,36 грн).

За таких обставин не збільшення розміру пенсії стягувача після рішення суду, не свідчить про невиконання рішення суду територіальним органом Пенсійного фонду України.

З іншого боку, позивачка може не погоджуватися з розміром показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, через можливе недотримання ГУ ПФУ в Тернопільській області порядку проведення індексації пенсії позивачки із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Проте з цього приводу рішення суду відсутнє і, на думку суду, перевіряючи виконання рішення суду в межах ВП №76624692, державний виконавець не повинен був вдаватися до перевірки правильності визначення розміру показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, якщо такий не визначений судовим рішенням.

Отож, у даному випадку ГУ ПФУ в Тернопільській області виконало рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі №500/1084/24 в тих межах, які були визначені його резолютивною частиною.

Пунктом 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Оскільки рішення суду виконано, то державним виконавцем правомірно прийнято оскаржувану постанову від 02.04.2025 про закінчення виконавчого провадження, жодної бездіяльності ним не допущено.

Стосовно посилань позивачки на нараховану заборгованість у розмірі 43 160,00 грн, то у справі № 500/1091/25 суд встановив про її помилковість.

Враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені положення законодавства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо позовної вимоги позивачки роз`яснити державному виконавцю як виконати рішення суду по справі №500/1084/24 від 19.06.2024, то процесуальний закон надає право сторонам та державному виконавцю звертатися до суду саме в межах справи №500/1084/24 до суду з заявою про роз`яснення судового рішення.

Так, відповідно до статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

З огляду на викладене і в цій позовній вимозі позивачці слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 272, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вулиця Галицька, 45, місто Івано-Франківськ, 76019, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (майдан Волі, 3, місто Тернопіль, 46001, ) про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів десяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено та підписано 01 серпня 2025 року.

Суддя Чепенюк О.В.