Справа № 640/27764/21
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року Справа№640/27764/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Аляб`єва І.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Транспортна лізингова компанія» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю «Сатурн Авто» про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось приватне акціонерне товариство «Транспортна лізингова компанія» (далі - позивач) з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративного-господарського штрафу №298092, 298090, 298091 від 17.08.2021, 298210 від 25.08.2021.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.10.2021 у задоволенні клопотання приватного акціонерного товариства «Транспортна лізингова компанія» про забезпечення адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.10.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору товариство з обмеженою відповідальністю «Сатурн Авто» (пр-т Перемоги, буд.91, м. Київ, 03115, ).

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13.12.2022 № 2825-IX (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Разом з цим, на виконання вимог Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі - Закон) та визначає порядок передачі нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративних судових справ іншим окружним адміністративним судам України - наказом ДСА України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок №399).

Пунктами 4-7 Порядку №399 визначено, що на розгляд та вирішення судам підлягають передачі судові справи, які нерозглянуті ОАСК та передані до КОАС, але до набрання чинності Законом, не розподілені між суддями. Матеріали щодо розгляду та вирішення окремих процесуальних питань у межах нерозглянутих судових справ підлягають передачі до судів, визначених у результаті автоматизованого розподілу судових справ між судами, проведеного відповідно до правил, установлених цим Порядком. Судові справи, вказані у переліку, які підлягають передачі судам, мають бути зареєстровані в базі даних. Перелік складається відповідальною особою протягом семи робочих днів після опублікування цього Порядку за формою, визначеною у додатку 1 до Порядку, та формується в електронній формі із застосуванням КЕП.

На виконання вимог пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX та Порядку №399 на підставі Акту приймання-передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва від 15.01.2025, згідно супровідного листа КОАС від 15.01.2025 №01-19/474/25 до Донецького окружного адміністративного суду передано 4132 судові справи, у тому числі адміністративну справу №640/27764/21.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №640/27764/21 передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Аляб`єва І.Г.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.04.2025 адміністративну справу №640/27764/21 прийнято до провадження судді Аляб`єва І.Г.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивач не перебував у статусі автомобільного перевізника у межах правовідносин, у зв`язку з якими до нього було застосовано адміністративно-господарські штрафи, оскільки відповідні транспортні засоби на той час були передані позивачем третій особі на підставі договору оренди, водії якої фактично здійснювали перевезення, порушення нормативного регулювання якого і стало підставою для застосування штрафу.

19.07.2021 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, з якого вбачається, що відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, оскільки оскаржувані постанови є правомірними та такими, що відповідають вимогам законодавства України, а тому скасуванню не підлягають. Відповідач зазначає, що водії не надали жодних заперечень щодо автомобільного перевізника, який був встановлений під час перевірки згідно свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, тоді як інші документи, зокрема, договір оренди, на момент перевірки були відсутні.

Третя особа у встановлений судом строк не подала до суду пояснення щодо суті позовних вимог.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

12.07.2021 інспекторами Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, відповідно до направлення на перевірку від 08.07.2021 № 000281, на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів в місцях навантаження та розвантаження вантажний автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, які знаходяться на адміністративній території м. Києва та Київської області, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів та 21.07.2021 інспекторами Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, відповідно до направлення на перевірку № 000282 від 15.07.2021, на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів в місцях навантаження та розвантаження вантажний автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, які знаходяться на адміністративній території м. Києва та Київської області, проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів.

Під час перевірки було проведено перевірку транспортних засобів 12.07.2021 співробітниками Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки було зупинено транспортний засіб марки Меrсеdеs, номерний знак НОМЕР_1 , транспортний засіб марки Меrсеdеs-Веnz, номерний знак НОМЕР_2 , транспортний засіб марки Меrсеdеs-Веnz, номерний знак НОМЕР_3 , та 21.07.2021 - і транспортний засіб марки Меrсеdеs-Веnz, номерний знак НОМЕР_1 , що належать Приватному підприємству «Транспортна лізингова компанія», за результатами якої складено акти №292243, №292044, №292251, №292242, в яких зазначається, що водії здійснювали перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм та без оформлення документів, при цьому виявлено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт». Відповідальність за дане порушення передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

За результатами перевірки та на основі зазначених актів перевірки заступником начальника Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Зелінським С.А. винесено постанови про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу від 17.08.2021 №298092, №298090, №298091 та від 25.08.2021 №298210.

Вважаючи протиправними рішення відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III.

Цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до частини одинадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

За приписами частини третьої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103, визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (пункт 8 Положення №103).

Згідно з пунктом 15 Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.

Статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Тобто, як зазначено в абзаці 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення є саме автомобільний перевізник.

Відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до перевізників.

Таким чином, спірним питанням в межах даної справи є встановлення факту чи є позивач перевізником в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах (стаття 33 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Таким чином, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, є автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів.

Судом встановлено, що 01.04.2020 року між Приватним підприємством «Транспортна лізингова компанія» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сатурн-Авто» (орендар) укладено договір оренди транспортних засобів, відповідно до умов якого орендодавець передає орендарю у тимчасове платне користування транспортні засоби, які зазначені в акті приймання-передачі транспортних засобів, а орендар зобов`язується прийняти в тимчасове платне користування транспортні засоби і зобов`язується сплатити орендодавцю орендну плату.

Відповідно до акту приймання-передачі транспортних засобів від 01.07.2020 року № 3, що є невід`ємною частиною зазначеного вище договору, орендодавець належним чином передав в тимчасове користування, а орендар прийняв наступні транспортні засоби, зокрема, Меrсеdеs державний номерний знак НОМЕР_1 , Меrсеdеs-Веnz державний номерний знак НОМЕР_2 , Меrсеdеs-Веnz державний номерний знак НОМЕР_3 , та Меrсеdеs-Веnz, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Отже, судом встановлено, що автомобіль марки «Mercedes - Benz Actros 4141», державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль марки «Mercedes - Benz», державний номерний знак НОМЕР_3 знаходяться в платному користуванні у Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатурн-Авто».

Таким чином, позивач під час складання актів відповідачем не володів та не користувався вищевказаними автомобілями.

У матеріалах справи відсутня інформація щодо визнання договору оренди нечинним, нікчемним чи удаваним, а тому в силу вимог статей 73-74 Кодексу адміністративного судочинства України вони є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом того, що автомобільний перевізник в даному випадку не є позивач.

Проте, акти перевірки складено відносно позивача, а не особи, якій було передано у тимчасове користування транспортні засоби.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що акти перевірки, які складено без встановлення належного суб`єкта відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, не можуть бути належною підставою у розгляді справи щодо притягнення такого суб`єкта до адміністративно-господарської відповідальності.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Таким чином, позивач в спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт» і не може нести відповідальність, передбачену абзацом 8 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Дана правова позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 09.08.2019 по справі № 806/1450/16.

Тобто, позивач довів, що ним не вчинено порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке зазначено в актах перевірки №№292243, 292044, 292251, 292242, та до відповідальності за яке його притягнуто постановами відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17.08.2021 №298092, 298090, 298091 та від 25.08.2021 № 298210.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем не доведено правомірність своїх дій з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Задовольнити адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Транспортна лізингова компанія» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю «Сатурн Авто» про визнання протиправними та скасування постанов

Визнати протиправними та скасувати постанови Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративного-господарського штрафу від 17.08.2021 №298092, №298090, №298091 та від 25.08.2021 №298210.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) на користь Приватного підприємства «Транспортна лізингова компанія» (02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, 2/30, ) судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 29.07.2025 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв