Справа № 371/57/25
Суддя: Поліщук А. С.
Дата ухвалення: 2025-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

04.07.2025 Єдиний унікальний № 371/57/25 провадження № 2-а/371/17/25
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 2-а /371/17/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2025 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Поліщука А.С.,

при секретарі Овчаренко В.С.,

за участі

представника позивача Доник М.М.,

представника відповідача Коломієць В.О.,

розглянувши, за правилами загального позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністратвине правопорушення, -

У С Т А Н О В И В :

До Миронівського районного суду Київської області із вищевказаним позовом звернувся представник позивача та просив:

?визнати протиправною та скасувати постанову головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Головні Т.С. від 18.12.2024 серії АВ № 00003649 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позов обґрунтовано наступним:

Постановою головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Головні Т.С. від 18.12.2024 серії АВ № 00003649 (далі - постанова від 18.12.2024 серії АВ № 00003649) ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Вказана постанова обґрунтована тим, що 18.12.2024 о 07:25 за адресою: Н-31, км 122+000, Полтавська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF FTP CF 85, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався із перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, а саме: із перевищенням загальної маси транспортного засобу на 5,975% (2,39 тони) при дозволеній максимальній масі 40 тон, що є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). У постанові від 18.12.2024 серії АВ № 00003649 зазначені наступні результати автоматичної фіксації транспортного засобу: кількість вісей - 6 шт., спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями: 1-2 - 2950 мм, 2-3 - 1090 мм, 3-4 - 5510 мм, 4-5 - 1310 мм, 5-6 - 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 7100 кг, 2 - 4450 кг, 3 - 10850 кг, 4 - 8300 кг, 5 - 8200 кг, 6 - 8200 кг; загальна маса - 47100 кг, загальна маса з урахуванням похибки - 42390 кг. Також в оскаржуваній постанові міститься посилання на вебсайт в Інтернеті, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та ідентифікатор доступу.

Адміністративне стягнення було накладене на ОСОБА_1 як керівника ТОВ «ВД Транс», якому на праві власності належить транспортний засіб DAF FTP CF 85, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Представник позивача вважає, що постанова Державної служби України з безпеки на транспорті від 18.12.2024 серії АВ № 00003649 є протиправною та підлягає скасуванню з таких підстав:

- загальна маса транспортного засобу DAF FTP CF 85, державний номерний знак НОМЕР_1 , не перевищувала нормативних параметрів, передбачених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху;

- відповідач не визначив складові та тип транспортного засобу, що унеможливило встановлення дійсного максимально допустимого значення фактичної маси транспортного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Положеннями пункту 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила дорожнього руху) передбачено, що маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Згідно з підпунктом «б» пункту 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси, встановленої для таких типів транспортних засобів на автомобільних дорогах державного значення:

вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 тон, трьохвісний автомобіль - 25 (для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тони - 26 тон), чотирьохвісний автомобіль - 32 тони, чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами - 38 тон;

комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом - 36 тон, двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом - 40 тон, трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 тон, двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 42 тони, трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тони;

автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом - 40 тон.

Транспортний засіб DAF FTP CF 85, державний номерний знак НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем та перебуває у власності ТОВ «ВД Транс», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Вказаний транспортний засіб 18.12.2024 використовувався ТОВ «ВД Транс» для перевезення вантажу за маршрутом с. Селещина Полтавської області - м. Чорноморськ Одеської області разом з напівпричепом KOEGEL S 24-1, державний номерний знак НОМЕР_3 , що підтверджується товарно-транспортною накладною від 17.12.2024 № 00261.

Напівпричеп KOEGEL S 24-1, державний номерний знак НОМЕР_3 , є спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом, переобладнаним для перевезення контейнерів одного типу 1А та перебуває у власності ТОВ «ВД Транс», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 4 Митного кодексу України контейнер - транспортне обладнання (клітка, знімна цистерна або подібний засіб), що:

а) являє собою повністю або частково закриту ємність, призначену для поміщення в неї вантажів;

б) має постійний характер і завдяки цьому є достатньо міцним, щоб слугувати для багаторазового використання;

в) спеціально сконструйоване для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження;

г) сконструйоване таким чином, щоб полегшити його перевантаження, зокрема з одного виду транспорту на інший;

ґ) сконструйоване таким чином, щоб його можна було легко завантажувати та розвантажувати; д) що має внутрішній об`єм не менше одного метра кубічного.

Термін «контейнер» включає приладдя та обладнання, необхідні для цього типу контейнера, за умови, що вони перевозяться разом із контейнером.

Знімні кузови прирівнюються до контейнерів.

Наголошуємо на тому, що напівпричеп KOEGEL S 24-1, державний номерний знак НОМЕР_3 , за своїми конструктивними характеристиками є спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом та обладнаний саме для перевезення одного контейнера типу 1А (змінного кузова).

Разом зазначені сідловий тягач та спеціалізований напівпричіп - контейнеровоз складають комбінований транспортний засіб: трьохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснював перевезення одного контейнера типу 1А (змінного кузова) довжиною до 13,716 метра.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.12.2023 № 1318 автомобільна дорога «Дніпро - Царичанка - Кобеляки - Решетилівка», індекс Н-31, належить до автомобільних доріг загального користування державного значення.

Максимальне значення фактичної маси такого комбінованого транспортного засобу для автомобільних доріг державного значення, згідно з підпунктом «б» пункту 22.1 Правил дорожнього руху, становить 44 тони.

Як зазначено у постанові від 18.12.2024 серії АВ № 00003649, загальна маса транспортного засобу, виміряна з урахуванням похибки, становить 42075 кг (42,075 тони), тобто є меншою за 44 тони і не перевищує максимальне значення фактичної маси комбінованого транспортного засобу, визначене підпунктом «б» пункту 22.1 Правил дорожнього руху.

Отже, підстави для висновку про вчинення під час здійснення вантажних перевезень з використанням транспортного засобу DAF FTP CF 85, державний номерний знак НОМЕР_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1321 КУпАП та для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу - відсутні.

Процедуру оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - уповноважена посадова особа) відповідно до покладених на них повноважень матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, визначено у відповідній Інструкції, що затверджена наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (далі - Інструкція № 512).

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу ІІ Інструкції № 512 Уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП (далі - адміністративні правопорушення).

Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - cистема), необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - постанова).

Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІ Інструкції № 512 під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує, зокрема:

- наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі;

- наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб;

- відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи;

Наведені норми права у сукупності з положеннями підпункту «б» пункту 22.5 Правил дорожнього руху вказують на те, що до обставин, які підлягають з`ясуванню під час опрацювання матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, є тип транспортного засобу, його склад, реєстраційні дані кожної одиниці.

Максимальне значення допустимої фактичної маси транспортного засобу визначається у залежності від типу транспортного засобу (відповідна таблиця наведена у підпункті «б» пункту 22.5 Правил дорожнього руху).

Разом з тим у постанові від 18.12.2024 серії АВ № 00003649 відсутні відомості про те, до якого типу транспортних засобів Уповноважена особа віднесла транспортний засіб DAF FTP CF 85, державний номерний знак НОМЕР_1 .

В оскаржуваній постанові зазначено, що дозволена максимальна фактична маса транспортного засобу становить 40 тон, однак такий показник встановлений для трьох типів транспортних засобів: комбінованих транспортних засобів - двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом та трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом, а також для автопоїздів.

Транспортний засіб DAF FTP CF 85, державний номерний знак НОМЕР_1 , який є сідловим вантажним тягачем, не належить до жодного із наведених типів транспортних засобів. Також просимо врахувати, що оскаржувана постанова не містить в собі даних, на основі яких Уповноважена особа могла б встановити тип транспортного засобу.

У постанові від 18.12.2024 серії АВ № 00003649 зазначено, що транспортний засіб DAF FTP CF 85, державний номерний знак НОМЕР_1 , має 6 вісей, що не відповідає дійсним технічним характеристикам сідлового вантажного тягача. Більше того, підпунктом «б» пункту 22.1 Правил дорожнього руху не передбачений такий тип вантажного автомобіля як шестивісний автомобіль.

Зображення транспортного засобу в момент учинення правопорушення, що є доступними для перегляду за посиланням та ідентифікатором, що зазначені в оскаржуваній постанові, підтверджують фіксацію 18.12.2024 о 07:25 за адресою: Н-31, км 122+000, Полтавська область саме комбінованого транспортного засобу, до складу якого дійсно входить сідловий тягач DAF FTP CF 85, державний номерний знак НОМЕР_1 , який має 3 вісі.

У зв`язку з цим незрозуміло на яких саме відомостях ґрунтується висновок відповідача про те, що зазначений сідловий тягач має 6 вісей.

Відповідно до визначення понять, наведених у розділі І Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (далі - Правила № 363):

сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа;

напівпричеп - транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем.

Вочевидь, що сам по собі транспортний засіб DAF FTP CF 85, державний номерний знак НОМЕР_1 , який є сідловим тягачем, не пристосований для перевезення вантажів та використовувався у момент його фіксації засобами, які працюють в автоматичному режимі, разом із напівпричепом.

Разом з тим оскаржувана постанова не містить даних щодо типу, марки, моделі, кількості вісей, державного номерного знаку напівпричепа, приєднаного до сідлового тягача DAF FTP CF 85, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Також відсутні докази фіксації довжини кузова транспортного засобу, у зв`язку з чим Уповноваженою посадовою особою не було і не могло бути перевірено чи перевищує загальна максимальна довжина кузова 13,716 метра.

Уповноважена посадова особа, здійснюючи розгляд справи про адміністративне правопорушення, не володіла відомостями, що були необхідними для об`єктивного розгляду справи та винесення законної і обґрунтованої постанови.

З огляду на встановлення пунктом 22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів допустимої загальної маси для контейнеровозів та для інших транспортних засобів і їх составів, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо складу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягача, так і напівпричепу-контейнеровоза, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Така правова позиція викладена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2024 у справі № 761/46844/23.

У постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2024 у справі № 531/907/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/120897860) наголошено на тому, що визначальними ознаками комбінованого транспортного засобу для цілей визначення параметрів максимальної фактичної маси є: кількість вісей у тягача та напівпричепа, наявність у напівпричепа ознак контейнеровозу, перевезення одного чи більше контейнера або ж змінного кузова при дозволеній максимальній довжині 13,716 метра.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, обов`язок щодо збирання доказів на підтвердження обставин, з якими ч. 2 ст. 1321 КУпАП у сукупності з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху пов`язують можливість притягнення до адміністративної відповідальності покладаються на Державну службу України з безпеки на транспорті.

Положеннями частини другої статті 77 КАС України також передбачено, що у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас Уповноважена посадова особа не встановила необхідних для цілей визначення максимальної фактичної маси даних про склад комбінованого транспортного засобу, зокрема про кількість вісей у тягача та напівпричепа, наявність у напівпричепа ознак контейнеровозу, перевезення одного чи більше контейнера або ж змінного кузова довжиною 13,716 метра.

Відповідно до пунктів 4, 5 розділу ІІ Інструкції № 512 опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.

На першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа, у разі потреби додаткової перевірки фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, відсутності достовірної та/або повної інформації щодо зафіксованого транспортного засобу, особи, яка притягається до відповідальності, постанову не виносить, а матеріали адміністративної справи невідкладно передає з використанням засобів системи на другий етап (рівень) іншій уповноваженій посадовій особі із зазначенням підстав передання для продовження їх розгляду шляхом детального опрацювання та уточнення наявних матеріалів інформаційного файлу, іншої інформації стосовно транспортного засобу та особи, яка притягається до відповідальності, отриманої із системи, з подальшим прийняттям відповідного рішення.

Натомість у випадку з матеріалами фіксації транспортного засобу DAF FTP CF 85, державний номерний знак НОМЕР_1 , Уповноважена посадова особа, отримавши неповні дані щодо транспортного засобу, винесла постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності правових підстав для цього.

В судовому засіданні представник відповідача позов підтримав, та просив його задовольнити з підстав наведених в ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, свої заперечення обґрунтовувала доводами викладеними у відзиві на позов, зокрема:

Головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Головня Т.С., складено постанову серії АВ№00003649 від 18.12.2024, згідно з якою встановлено, що 18.12.2024 о 7 год 25 хв., за адресою Н-31, км 122+000, Полтавська обл., відповідальна особа - ОСОБА_1 , допустив рух транспортного DAF FTP CF 85, ДНЗ НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,975% (2.39 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

За вказане правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу WIM 8, WAGA-WIM35, зав. №2: свідоцтво про повірку підсистеми вагового контролю №04/6360 чинне до 01.11.2025, свідоцтво про повірку підсистеми габаритного контролю №1398 чинне до 01.11.2025 року.

Положеннями пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363 (далі - Правила №363), визначено, що сідельний тягач - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, причіп - це транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортного засобу належать напівпричепи і причепи- розпуски.

Таким чином, напівпричіп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює перевезення вантажів власник якого є суб`єктом адміністративної відповідальності за порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, в тому числі за ст. 132-1 КУпАП.

В постанові фіксується саме марка, модель, державний номерний знак тягача, оскільки відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» причіп - це транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем. Зважаючи на це в постанові зазначається саме інформація про тягач.

Стаття 283 КУпАП встановлює, що, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

При цьому, Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (надалі - Інструкція № 512) затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися у постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення. Звертаємо увагу, що на момент виникнення спірних правовідносин форма постанови оновлена та викладена відповідно до наказу Міністерства інфраструктури № 324 від 14.05.2022.

З оскаржуваної постанови вбачається, що в ній наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, зазначення реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, навантаження на вісь.

Конкретний обсяг внесених інформаційних даних залежить від індивідуальних порушень та має включати їх достатню кількість для ідентифікації суб`єктного та об`єктного складу правопорушення. Деталізована інформація щодо повної маси транспортного засобу, ширини, розподілу навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей) міститься в інформаційній картці габаритно - вагового контролю (додається).

На момент виникнення спірних правовідносин форма постанови оновлена та викладена відповідно до наказу Міністерства інфраструктури № 324 від 14.05.2022.

Відповідно до Додатка 1 до Інструкції № 512 в частині «Установив (-ла)» постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі має міститися інформація про марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, яка вказана в оскаржуваній постанові, а саме інформація про тягач (до якого приєднаний причіп, що не може рухатись самостійно).

Перегляд зафіксованої події під час розгляду адміністративного правопорушення №9575528. За змістом даного документу вбачається, що відповідачем визначено тип транспортного засобу із напівпричепом, тобто та обставина що тягач рухався із напівпричепом була досліджена та врахована.

Відповідно до фото, що розміщених на сайті Укртрансбезпеки за посиланням, що вказане в постанові - в момент зважування зафіксований і тягач і приєднаний до нього напівпричеп.

Також, як видно з інформаційної картки автоматичного пункту габаритновагового контролю та даних постанови транспортний засіб - тягач був зафіксований саме з напівпричепом - це видно по кількості вказаних в інформаційній картці та постанові осей (додається).

Постанова, яка оскаржується позивачем у цій справі, за своїм змістом повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою відповідача було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності згідно частини 2 статті 132-1 КУпАП.

В Постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2024 у справі 752/8336/24 суд дійшов аналогічних висновків:

«Отже, колегія суддів зазначає, що оскаржувана постанова містить усі відомості, як того вимагають положення ст. 283 КУпАП, які є достатніми і необхідними для встановлення суті та змісту вчиненого позивачем порушення, у тому числі адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, адже зміст оскаржуваної постанови відображає склад адміністративного правопорушень, а вимоги до змісту постанови, визначені статтею 283 КУпАП та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 дотримано».

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (надалі - Порядок № 1174).

Під час вчинення правопорушення та винесення оскаржуваної постанови діяла нова редакція Порядку №1174 від 28.02.2024.

Так, згідно пункту 2 Порядку № 1174, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (надалі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно- телекомунікаційної системи.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1174, фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах.

Положеннями пункту 12 Порядку № 1174 врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати:

-вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

-вимірювання загальної маси транспортного засобу;

-визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

-вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

-визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; -вимірювання габаритів транспортного засобу;

-фіксацію та розпізнавання номерного знака транспортного засобу;

-фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

-фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

-первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційнотелекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

-автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційнотелекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку фіксації.

Так, згідно пункту 2 Порядку № 1174, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (надалі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно- телекомунікаційної системи.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1174, фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах.

Положеннями пункту 12 Порядку № 1174 врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати:

-вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

-вимірювання загальної маси транспортного засобу;

-визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

-вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

-визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;

-вимірювання габаритів транспортного засобу;

-фіксацію та розпізнавання номерного знака транспортного засобу;

-фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

-фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

-первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційнотелекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

-автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи. Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційнотелекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку фіксації адміністративних правопорушень).

Згідно пункту 15 Порядку № 1174, метадані повинні містити дані про:

-засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, найменування власника засобу вимірювальної техніки, інформацію про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

-місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

-найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

-дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, номерний знак транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 "Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку", повну масу транспортного засобу, зовнішні габарити транспортного засобу (за можливості), розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі (за наявності) фотографії транспортного засобу: фронтальну, фотографію номерного знака транспортного засобу, оглядову фотографію із зображенням розпізнаного номерного знака;

-відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Під час передачі інформаційних файлів та метаданих Укртрансбезпекою впроваджуються організаційно-технічні заходи, які забезпечують захист інформації, що передається, відповідно до ступеня її конфіденційності (пункт 10 Порядку №1174).

У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.

Тобто, суть процесу автофіксації правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті полягає у забезпеченні прозорості фіксації порушень, зменшення участі посадових осіб у вказаному процесі, що спрямовано на об`єктивну оцінку обставин та фактів вчинення правопорушення.

Як наслідок, Порядком №1174 не передбачено фіксація державного номерного знака напівпричепа.

За таких обставин, відповідач вважає доводи позивача стосовно невідповідності змісту постанови вимогам чинного законодавства, а саме, що у постанові не зазначено марки, моделі, державного номерного знаку причепу, напівпричепу спростовані вищезазначеними поясненнями, оскільки ст. 283 КУпАП, Інструкція №512 та Порядок №1174 не вимагає зазначення в постанові про вчинення адміністративного правопорушення марки, моделі, державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв.

Перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT).

Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі.

Відповідно до даних постанов формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами наступна:

формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами:

*% перевищення = ((Xфакт ? Xнорм ? похибка пристрою)/Xнорм)*100%

X факт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);

X норм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134- 1:2010, помножена на Xфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.

Постановою серії АВ№00003649 від 18.12.2024 зафіксовано фактичні параметри транспортного засобу: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2950 мм, 2-3: 1090 мм, 3-4: 5510 мм, 4-5: 1310 мм, 5-6: 1310 мм, навантаження на вісь 1 - 7100 кг, 2 - 4450 кг, 3 - 10850 кг, 4 - 8300 кг, 5 - 8200 кг, 6 - 8200 кг, загальна маса - 47100 кг. висота - 3.751 м.; ширина - 2.595 м.; довжина - 14.996 м.; Так, згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії АВ№00003649 від 18.12.2024 загальна маса транспортного засобу скала 47100 кг, тобто з перевищенням нормативних параметрів навантаження (з урахуванням похибки пристрою) 5,975% (2.39 тон).

Отже, розрахунок відсоткового перевищення навантаження загальної маси:

(47100- 40 000 -(10%* 47100))/40 000)*100 %= 5,975% В постанові зазначені виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса - 42390 кг.

В даному випадку позивача притягнуто до відповідальності за перевищення загальної маси транспортного засобу, адже транспортний засіб не використовувався як контейнеровоз, оскільки перевезення вантажу не здійснювалось у контейнері чи змінному кузові.

Водночас, в контексті пункту 22.5 ПДР України відповідальна особа, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язана обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме повну масу транспортного засобу.

На думку позивача, здійснення перевезення контейнеровозом повинно бути підставою для скасування постанови, адже відповідно до п. 22.5 ПДР максимально допустима для контейнеровозів фактична маса - 44 тони, а не 40 тон.

Жодним нормативно-правовим актом України не передбачено, що виключно технічні характеристиками транспортного засобу напівпричепа-контейнеровоза дають власнику цього транспортного засобу законне право розраховувати, що при визначенні його вагових параметрів уповноважені особи органів державної влади будуть враховувати положення п. 22.5 Правил дорожнього руху в частині, що стосується контейнеровозів, відповідно до яких максимально допустима фактична маса такого транспортного засобу не повинна перевищувати 44 тони.

Предметом розгляду даної справи є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Підставою для прийняття спірної постанови було порушення позивачем вимог пункту 22.5 ПДР, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Відповідно до пункту «б» 22.5 ПДР рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси (чинній на момент виникнення правопорушення):

-для трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом - 40 тон,

-трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тони.

Однак, визначальним фактором при застосуванні нормативу загальної маси 44 тони, є не лише наявність підтверджуючого документу про те що транспортний засіб рухався із напівпричепом контейнеровозом, а й те, щоб контейнеровоз здійснював перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.

Для застосування параметру фактичної маси в розмірі 44 тони при оцінці правомірності руху транспортного засобу обов`язково мають бути дотримані такі вимоги:

1) автомобіль (тягач) має бути трьохвісним з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом) загальною максимальною довжиною 13,716 метра;

2) на зазначеному автомобілі (тягачі) із вказаним напівпричепом (контейнеровозом) мають бути розміщені один або більше контейнерів або змінних кузовів;

3) рух має здійснюватися на автомобільних дорогах загального значення.

Відсутність, хоча б однієї із вказаних вимог унеможливлює застосування підвищеного показнику фактичної маси - 44 тонни при оцінці правомірності руху транспортного засобу. В такому разі, застосовується показник дозволеної фактичної маси - 40 тонн, перевищення, якого на понад 5%, тягне за собою накладення штрафу, згідно частини 2 статті 132-1 КУпАП.

Звертаємо увагу суду, що ключовою обставиною, яка підлягає доказуванню в ході розгляду справи, є доведення факту перевезення контейнеровозом саме контейнеру чи змінного кузова.

Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363 (далі - Правила №363) надано визначення:

вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Відповідно до п. п. 17.2 - 17.5 Наказу № 363 забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажнорозвантажувальних механізмів.

Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування:

розпізнавальний знак; -номер контейнера; -найменування власника контейнера;

вантажність і маса тари контейнера, кг;

внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера;

час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера.

Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна.

При цьому, обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Крім цього, відповідно до вимог п. 17.15 Наказу № 363 після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил навісити бірку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача.

Також, відповідно до пункту 9.7 Наказу № 363 пломбування вантажу, вкритого брезентом, можна виконувати тільки у випадках, коли з`єднання його з кузовом забезпечує неможливість доступу до вантажів без пошкодження брезенту. Пломби навішуються на кінцях з`єднувального матеріалу в місцях стикування останнього з кузовом рухомого складу.

Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Разом із тим, відповідно до п. 17.9 Правил № 363, приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності Договору - на підставі заявки, а при відсутності Договору - разового договору.

Саме договір про перевезення вантажів контейнером є належним доказом надання послуг з перевезення вантажу контейнеровозом.

Згідно пункту 16 частини 1 статті 4 Митного кодексу України, контейнер - транспортне обладнання (клітка, знімна цистерна або подібний засіб), що:

а) являє собою повністю або частково закриту ємність, призначену для поміщення в неї вантажів;

б) має постійний характер і завдяки цьому є достатньо міцним, щоб слугувати для багаторазового використання;

в) спеціально сконструйоване для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження;

г) сконструйоване таким чином, щоб полегшити його перевантаження, зокрема з одного виду транспорту на інший;

ґ) сконструйоване таким чином, щоб його можна було легко завантажувати та розвантажувати; д) що має внутрішній об`єм не менше одного метра кубічного.

Термін "контейнер" включає приладдя та обладнання, необхідні для цього типу контейнера, за умови, що вони перевозяться разом із контейнером. Знімні кузови прирівнюються до контейнерів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 Міжнародної конвенції про безпечні контейнери, "Контейнер" означає предмет транспортного обладнання:

a) що має постійний характер і, відповідно, є досить міцним, щоб бути придатним для багаторазового використання;

b) спеціально сконструйований для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження;

c) сконструйований з урахуванням необхідності закріплення та (або) легкої обробки й для цього обладнаний кутовими фітингами;

d) такого розміру, що площа, яка знаходиться між чотирма зовнішніми нижніми кутами, складає:

i) не менше 14 м 2 (150 кв. футів) або ii) не менше 7 м 2 (75 кв. футів), якщо його обладнано верхніми кутовими фітингами; термін "контейнер" не включає ні транспортних засобів, ні пакування; однак він поширюється на контейнери, коли вони перевозяться на шасі.

"Кутові фітинги" означають сукупність отворів і граней у верхній та (або) нижній частинах контейнера, які використовуються для обробки, штабелювання та (або) закріплення. Отже, невідємною частиною безпечних контейнерів є кутові фітинги - кутові кріплення для полегшення погрузки і складування, наявність спеціальної конструкції, що полегшує його перевантаження, зокрема з одного виду транспорту на інший (водний, залізничний, автомобільний тощо).

Перевезення вантажу транспортним засобом-контейнеровозом може вважатися як перевезення вантажу контейнерним способом у разі, якщо контейнер, що встановлений на площадку (раму) контейнеровоза може бути легко від`єднаний від транспортного засобу за допомогою поворотних кулачків (фітінгів) для можливості перевантаження його на інший транспортний засіб або на склад.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 № 521 затверджено Порядок затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання (далі Порядок №521).

Відповідно до п. п. 1.1 - 1.5 Порядку № 521 цей порядок визначає механізм затвердження конструкції колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) категорій M, N, O, L, нових частин та обладнання, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах (далі - обладнання) відповідно до вимог Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів, 1958 року з поправками 1995 року (далі - Угода).

На кожен КТЗ або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, виробник або його уповноважений представник - резидент України видає сертифікат відповідності.

На кожен новий КТЗ або партію обладнання, які відповідають вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу яких не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, а також на КТЗ, що були у користуванні, сертифікат відповідності видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства, призначені Міністерством інфраструктури України. Індивідуальному затвердженню підлягає кожен КТЗ: а) новий, який відповідає вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу якого не підтверджена сертифікатом типу КТЗ, підлягає першій державній реєстрації в Україні; б) що був у користуванні і підлягає першій державній реєстрації в Україні; в) конструкцію якого змінено під час переобладнання.

Індивідуальному затвердженню підлягає кожна партія обладнання, яка відповідає вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу якої не підтверджена сертифікатом типу.

Аналіз наведених положення свідчать про те, що контейнери, які в розумінні Порядку № 521 є обладнанням до колісного транспортного засобу підлягають сертифікації.

ОСОБА_1 в позовній заяві вказує, що на напівпричепі-контейнеровозі знаходився змінний кузов.

Наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 10.06.2019 № 148 «Про прийняття та скасування національних стандартів, прийняття поправки до національного стандарту» прийнято національні стандарти, гармонізовані з європейськими стандартами, методом підтвердження з наданням чинності з 01 серпня 2019 року, зокрема:

- ДСТУ EN 12406:2019 (EN 12406:1999, IDT) «Знімні кузови. Термообмінні кузови класу C. Розміри та загальні вимоги»;

- ДСТУ EN 12410:2019 (EN 12410:1999, IDT) «Знімні кузови. Термообмінні кузови класу A. Розміри та загальні вимоги». Наведені ДСТУ прийняті на підставі європейських стандартів EN 12406:1999 «Swap bodies - Thermal swap bodies of Class C -Dimensions and general requirements», а також EN 12410:1999, IDT «Swap bodies - Thermal swap bodies of Class A - Dimensions andgeneral requirements, IDT».

Зі змісту наведених Європейських стандартів вбачається, що змінний кузов - це кузов, придатний для міжнародних перевезень та перевезень автомобільним, залізничним транспортом, а також змішаних перевезень.

Змінний кузов класу «А» позначає всі змінні кузови які обладнані нижніми фітингами, розташованими у відповідності до специфікації визначеною для контейнерів типу 1А (40') відповідно до міжнародного стандарту ISO 668:1995 (див. розділ 1, EN12410:1999, IDT).

Змінний кузов класу «С» позначає всі змінні кузови які обладнані фітингами, розташованими у відповідності до специфікації визначеною для контейнерів типу 1С (20') відповідно до міжнародного стандарту ISO 668:1995 (див. розділ 1, EN 12406:1999, IDT). Крім того, у розділах 2 наведених Європейських стандартів EN 12406:1999 IDT, EN 12410:1999 IDT зазначено, що вказані стандарти прийняті, зокрема, у відповідності до EN 283:1991 «Swap bodies - Testing».

При цьому з аналізу стандарту EN 283:1991 «Swap bodies - Testing» вбачається, що вказаний стандарт встановлює вимоги до змінних кузовів, яким вони мають відповідати за результатами випробування, а також регламентують порядок проведення таких випробувань.

Також зазначений стандарт передбачає можливість випуску вказаних змінних кузовів за умови їх відповідності вимогам та на підставі рішення уповноваженого органу влади відповідної держави. Окрім того, Європейським стандартом EN 13044:2000 «Swap bodies - Coding, identification and marking» встановлює вимоги до маркування змінних кузовів з метою їх подальшої ідентифікації.

Так, маркування змінних кузовів для їх ідентифікації здійснюється шляхом нанесення коду, який має містити інформацію про власника, серійний номер змінного кузову, контрольну цифру та ідентифікатор категорії обладнання (див. розділу 3, EN 13044:2000).

Вищевказані положення Європейських стандартів встановлюють чіткі вимоги для змінних контейнерів, їх випробування, необхідність отримання дозволу уповноваженого органу відповідної держави для їх подальшого випуску, а також вимоги до їх маркування з метою подальшої ідентифікації.

Аналіз наведених положення свідчать про те, що змінні кузови, які в розумінні Порядку №521 є обладнанням до колісного транспортного засобу підлягають сертифікації.

При цьому, позивачем на підтвердження доводів позовної заяви до матеріалів справи також не долучено й сертифікатів змінного кузову, яким згідно тверджень позивача перевозився вантаж. З фотознімків доданих до постанови вбачається, що вказаний у постанові сідельний тягач з напівпричепом, який перевозив предмет з ознаками змінного кузова з тентованим верхом не містить будь-якого маркування та пломбуваня.

Самостійна зміна функціонального призначення контейнера та внесення до його конструкції змін (зрізаний верх з тентованим покриттям) не перетворює його на змінний кузов.

При цьому, наголошуємо, що позивачем будь-яких доказів, щодо здійснення вантажного перевезення саме змінним кузовом, ідентифікації такого кузова, доказів щодо придбання або використання змінного кузову, сертифікатів на такий кузов до позовної заяви не надано.

Зважаючи на зазначене відповідачем належним чином визначено тип транспортного засобу та як наслідок здійснено правильний розрахунок відсотку перевантаження загальної маси транспортного засобу.

З даного приводу варто зазначити, в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2024 у справі № 378/277/24 суд дійшов аналогічних висновків: «Проте, як правильно зауважив Апелянт, будь-яких доказів (зокрема, договорів, товарно-транспортних накладних тощо) на підтвердження використання контейнеровоза за призначенням, тобто здійснення ним вантажних перевезень саме у контейнері, матеріали справи не містять.

При цьому, додана до позовної заяви копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , на переконання колегії суддів, не свідчить у спірному випадку про те, що саме напівричіп JANMIL NW-1S, днз. НОМЕР_6 , використовувався ОСОБА_2 для перевезення вантажу 15.04.2024 о 21 год 11 хв за адресою М-05, км 36+303, Київська обл. Відсутні такі відомості й на фотознімках фіксації правопорушення (а.с. 96-99).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що у спірному випадку Позивачем не було спростовано доводи Відповідача про те, що контейнеровоз здійснював саме контейнерні перевезення.

Відтак, на переконання суду апеляційної інстанції, посадова особа Укртрансбезпеки при прийнятті спірної постанови правильно визначила тип автомобіля при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу, взявши допустиму вагу не контейнеровоза 44 тони, а вантажного тягача 40 тон, що відповідає вимогам чинного законодавства».

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі № 640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.

З даного приводу варто зазначити, в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі № 766/1967/24 суд дійшов аналогічних висновків: «Відповідно до вимог законодавства забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів.

В справі, що розглядається відсутні докази, що під час проведення габаритновагового контролю транспортним засобом, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в універсальних контейнерах, згідно з їх призначенням.

Позивачем не надано доказів того, що на розміщеному напівпричепі знаходився контейнер із відповідним маркуванням.

Напівпричепи-контейнеровози призначені, зазвичай, для перевезення морських контейнерів по автомобільним дорогам.

Даний тип транспорту включає в себе шасі причепа або напівпричепа і фітинговий майданчик для установки контейнера та не мають змонтованих на них вантажно-розвантажувальних пристроїв.

Разом із тим, відповідно до п.17.9 Наказу міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності Договору - на підставі заявки, а при відсутності Договору - разового договору.

Саме договір про перевезення вантажів контейнером є належним доказом надання послуг з перевезення вантажу контейнеровозом.

Однак, жодних документів, на підтвердження зазначеного факту позивачем надано не було. Зазначене також вказує на відсутність належних доказів перевезення вантажів за допомогою контейнерів.»

Таким чином позивач здійснював вантажні перевезення контейнеровозом з порушенням правил їх експлуатації в розумінні вищезазначених міжнародних та національних норм, тому у такому разі він мав право перевозити вантаж з дотриманням 22.5 Правил дорожнього руху - не більше 40 т., адже навантаження 44 тони допускається лише у разі експлуатації контейнеровоза за його прямою спеціалізацією при перевезення контейнерів чи змінних кузовів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Постановою головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Головняі Т.С. від 18 грудня 2024 року серії АВ № 00003649, позивача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 8500 гривень.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Аналіз змісту норми частини 2 ст. 132-1 КУпАП вказує на те, що об`єктивну сторону даного правопорушення утворюють такі дві дії, зокрема:

?перевищення встановлених законодавством габаритних норм під час руху великогабаритними транспортними засобами;

?перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами.

Із оскаржуваної постанови, вбачається що позивача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, що полягало у перевищення встановлених законодавством вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами.

Зокрема, із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що автомобіль DAF FTP CF 85, державний номерний знак НОМЕР_1 18 грудня 2024 року за адресою Н-1, км 122+000 Полтавської області рухався із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,975 відсотка (2,39 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Пунктом 22.5 ПДР України передбачено, що рух трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, допускається у разі, коли їх параметри не перевищують 44 тони.

Як вбачається із матеріалів справи, 18 грудня 2024 року за адресою Н-1, км 122+000 Полтавської області рухався трьохвісний автомобіль (тягач) DAF FTP CF 85, державний номерний знак НОМЕР_1 , з трьохвісним напівпричепом контейнеровозом, державний номерний знак НОМЕР_7 .

Ця обставина визнавалася в судовому засіданні сторонами, тому у відповідності до ч. 1 ст. 78 КАС України суд вважає її такою, що не підлягає доказуванню.

Із матеріалів справи також вбачається, що трьохвісний автомобіль (тягач) DAF FTP CF 85, державний номерний знак НОМЕР_1 , з трьохвісним напівпричепом контейнеровозом, державний номерний знак НОМЕР_7 , мали сукупну масу 42 тони 390 кілограм.

Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено, що 18 грудня 2024 року за адресою Н-1, км 122+000 Полтавської області такі транспортні засоби як трьохвісний автомобіль (тягач) DAF FTP CF 85, державний номерний знак НОМЕР_1 , та трьохвісний напівпричіп-контейнеровоз, державний номерний знак НОМЕР_7 , мали сукупну масу 42 тони 390 кілограм, тобто не перевищували встановлених п. 22.5 ПДР України вагових норм під час руху великоваговими транспортними засобами, зокрема трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, гранична сукупна маса яких допускається на рівні 44 тон.

За таких обставин, суд приходить до висновку про протиправність винесення оскаржуваної поставнои відповідачем, як наслідок до необхідності задоволення позову.

При прийнятті рішення суд не бере до уваги доводи відповідача щодо того, що на трьохвісному напівпричіпі-контейнеровозі, державний номерний знак НОМЕР_7 , перевозився не змінний контейнер та не змінний кузов, зважаючи на відсутність беззаперечних доказів цього.

В матеріалах справи наявні фото, із яких вбачається, що цей напівпричіп-контейнеровоз обладнаний тентова нимкузовом (а.с. 47).

Суд також не бере до уваги доводи відповідача щодо того, що кузов напівпричіпа не містить маркування, а тому не може вважатися знімним кузовом, передбаченим 22.5 ПДР України, оскільки це маркування могло стертися.

При цьому його відсутність не засвідчує, що зафіксований на фото кузов напівпричіпа не є саме змінним кузовом, передбаченим п. 22.5 ПДР України, як умова допустимості загальної маси транспортних засобів на рівні 44 тони.

Крім того, як вбачається із додаткових пояснень від 02 липня 2025 року, змінний кузов класу «А» позначає всі змінні кузови які обладнані нижніми фітингами, розташованими у відповідності до специфікації, визначеної для контейнерів типу 1А (40') відповідно до міжнародного стандарту ISO 668:1995 (див. розділ 1, EN12410:1999, IDT).

Сідловий тягач DAF FTP CF 85, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом KOEGEL S 24-1, державний номерний знак НОМЕР_3 , здійснював перевезення змінного кузова, що відповідає вимогам до змінного кузова класу «А», які наведені відповідачем у додаткових поясненнях, а саме:

- обладнаний нижніми фітингами;

- фітинги розташовані у спосіб, визначений для контейнерів типу 1А.

Разом із позовною заявою до суду були надані фотокартки напівпричепа KOEGEL S 24-1, державний номерний знак НОМЕР_3 , з установленим на ньому змінним кузовом, на яких чітко видно нижні фітинги (передні та задні), які й забезпечують надійне та безпечне кріплення змінного кузова на напівпричепі-контейнеровозі.

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , зокрема із спеціального розділу «Особливі відмітки» вбачається, що напівпричеп KOEGEL S 24-1, державний номерний знак НОМЕР_3 , є спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом, переобладнаним для перевезення контейнерів одного типу - 1А.

Отже, напівпричеп KOEGEL S 24-1, державний номерний знак НОМЕР_3 , обладнаний для перевезення контейнерів типу 1А. Змінні кузови класу А обладнують нижніми фітингами, розташованими у такий самий спосіб, що й на контейнері типу 1А.

Використаний ТОВ «ВД Транс» змінний кузов був установлений на напівпричеп-контейнеровоз саме за допомогою фітингів, розташованих у відповідності до специфікації, визначеної для контейнерів типу 1А, як наслідок такий змінний кузов відповідає визначенню поняття «Змінний кузов класу «А», що наведене відповідачем у додаткових поясненнях.

Відповідач в супереч вимог ст. ст. 9, 77 КАС України не надав належних та допустимих доказів того, що тентова ний кузов, який знаходився 18 грудня 2024 року за адресою Н-1, км 122+000 Полтавської області на трьохвісному напівпричепі контейнеровозі, державний номерний знак НОМЕР_7 , не є зємним кузовом, загальна максимальною довжиною якого разом із тягачем перевищує 13,716 метра.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 235, 245, 247, 251, 252, 254-256, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст. ст. 5, 20, 72, 77, 79, 139, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України,-

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити.

2.Постанову головного спеціаліста вдділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень управління автоматичної фіксації порушень у сфері безпеки на автомобільному транспортні Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Головні Тетяни Сергіївни від 18 грудня 2024 року серії АВ № 00003649 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, визнати протиправною та скасувати, закривши провадження в справі про адміністративне правопорушення.

3.Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Миронівський районний суд Київської області.

4.Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя підпис А.С. Поліщук

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя А.С. Поліщук