Справа № 500/4154/25
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 500/4154/25

29 липня 2025 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Дерех Н.В., , перевіривши виконання вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2025 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області , в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області (по особовому складу) № 135-НК/64 від 14.03.2025 року в частині призначення (забезпечення) виплати грошового забезпечення (параграф 2 наказу) ОСОБА_1 відповідно до пункту 3 розділу XXIV Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої наказом МВС України від 20.07.2018 № 623;

зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 11.03.2025 року до 29.04.2025 року (включно) в повному обсязі з урахуванням посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, що встановлені за посадою начальника 1 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України у Тернопільській області з урахуванням уже виплачених сум.

Ухвалою суду від 16.07.2025 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду разом з доказами поважності причин пропуску строку звернення.

На виконання вказаної ухвали суду від представника позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду. Зокрема, враховуючи викладені у заяві обставини, зокрема поведінку ОСОБА_1 протягом періоду пропущення ним строку звернення до адміністративного суду, його дії, вчиненні ним під час вказаного періоду, вжиті заходи представника останнього, які насамперед були направленні на досудове врегулювання спору, а надалі пов`язані з готуванням до звернення до суду, а також призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, представник позивача вважає, що строк звернення до адміністративного суду, визначений ст. 122 КАС України, пропущений ОСОБА_1 із поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Розглянувши подані представником позивача заяву і долучені до неї докази, дослідивши матеріали позовної заяви, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Частинами 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба.

Частинами 1, 3 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що для звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, та суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №620/1982/19 та від 04.12.2019 у справі №815/2681/17, в яких зазначено, що під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення Кодексу адміністративного судочинства України, як норми спеціального процесуального закону, які визначають місячний строк звернення до суду.

Так, предметом спірних правовідносин є нарахування та виплата позивачу грошового забезпечення під час проходження служби у Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області, та як встановлено судом, оскаржуваний наказ було прийнято відповідачем 14.03.2025. При цьому, позивач звернувся до суду з даним позовом лише 11.07.2025 (документ сформований в системі "Електронний суд" 10.07.2025), тобто з пропуском місячного строку звернення, що визначений частиною 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вказує представник позивача, та як слідує з долучених до заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, 16.04.2025 позивач звернувся до тимчасово виконуючого обов`язки начальника Головного управління ДСНС України в Тернопільській області із рапортом, в якому просив надати роз`яснення щодо підстави нарахування грошового забезпечення згідно п. З розділу XXIV «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільнені особам рядового і начальницького складу цивільного захисту», затвердженої наказом МВС України від 20.07.2018 №623 (далі Інструкція) та відповідно до Наказу ТУ по особовому складу від 14.03.2025 № 135-НК/64, враховуючи те, що згідно Ухвали суду від 15.01.2025 року при відстороненні позивача від посади застосовувався запобіжний захід особисте зобов`язання, до позивача не застосовувались запобіжні заходи тримання під вартою чи перебування під домашнім арештом.

Тобто, на переконання суду, з цього моменту, а саме з 16.04.2025, позивач був обізнаний про спірний у даній справі наказ, а також про нарахування та виплату грошового забезпечення, як вважає позивач, не в повному обсязі.

При цьому, на думку суду, вжиті заходи позивача та його представника, які, як зазначає представник позивача, були направленні на досудове врегулювання спору, не змінює момент, з якого позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

За висновком Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 по справі № 240/12017/19, таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується з принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Суд указує, що нормою ч.5 ст.122 КАС України установлені скорочені строки звернення до адміністративного суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, які своєю чергою не ставлять під сумнів саму суть права доступу до суду, а переслідують легітимну мету якнайскорішого поновлення порушених прав добросовісного позивача. Водночас не порушується пропорційність між застосованими законодавцем засобами (строком звернення до суду за захистом порушеного права протягом одного місяця з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів) та метою звернення до суду

Так, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Проте, позивач у поданій заяві не навів обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, та не підтвердив їх належними доказами, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до частини першої ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У силу вимог частини другої статті 123 Кодексу, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів неможливості звернутись до суду за захистом порушеного права у строк, визначений чинним законодавством України, позивачем не надано.

Відтак суд доходить висновку, що позовна заява та заява про поновлення строку звернення до суду не містять поважних причин пропуску вказаного строку.

Відповідно до пунктів 1 та 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, а також у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

У зв`язку з тим, що позивач не усунув недоліки, про які зазначено в ухвалі від 16.07.2025 в частині обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, а із позовної заяви та заяви про поновлення строку звернення до суду не встановлено достатніх підстав поважності його пропуску суд доходить висновку, що позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню позивачу.

Керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтями 241, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом та відмовити у задоволенні заяви представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву і додані до неї документи ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою і доданими до неї документами.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 29 липня 2025 року.

Суддя Дерех Н.В.