Справа № 640/15955/22
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року Справа№640/15955/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області та до Служби судової охорони, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державна судова адміністрація України, про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошових коштів,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом (з урахуванням уточненої позовної заяви) до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області (далі відповідач-1 ) та до Служби судової охорони (далі - відповідач-2), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київської області щодо невиконання вимог пункту 1 абзаців 1, 3 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 року № 168 в частині невиплати додаткової грошової винагороди та невидання наказів про виплати;

- визнати протиправною бездіяльність Служби судової охорони щодо невиконання вимог пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 року № 168 в частині нерозроблення та незатвердження порядку і умов виплати додаткової винагороди;

- стягнути додаткову винагороду відповідно до Постанови № 168 від 28.02.2022 року в розмірі 233324,00 грн на користь позивача у межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2022 року вказану позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області та до Служби судової охорони про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошових коштів (з урахуванням уточненої позовної заяви) прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 640/15955/22, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Одночасно ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державну судову адміністрацію України, а також відмовлено у задоволенні клопотання стосовно залучення до участі у справі в якості третьої особи Державної казначейської служби України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.11.2022 року було зупинено провадження у справі № 640/15955/22 до набрання чинності рішенням Верховного Суду в зразковій справі № 260/3564/22.

На підставі статті 1 Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (набрав чинності 15.12.2022 року) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідований.

Відповідно до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (в редакції Закону України від 16.07.2024 року № 3863-ІХ) установлено, що інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" щодо забезпечення розгляду адміністративних справ", але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються і вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Згідно з наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 року № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (далі - Порядок № 399).

Положеннями пункту 22 Порядку № 399 установлено, що на підставі отриманих примірників протоколу та переліку судових справ відповідальною особою протягом семи робочих днів після завершення автоматизованого розподілу судових справ передаються судові справи до судів, визначених за результатами автоматизованого розподілу.

Справа № 640/15955/22 була передана на розгляд та вирішення Донецькому окружному адміністративному суду.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Донецького окружного адміністративного суду від 04.03.2025 року, справу № 640/15955/22 передано на розгляд судді Бабіча С.І.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.03.2025 прийнято до провадження справу №640/15955/22 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області та до Служби судової охорони, третя особа, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державна судова адміністрація України, про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошових коштів. Поновлено провадження в адміністративній справі № 640/15955/22.

18.04.2025 відповідач-1 надав до суду докази по справі.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що указами Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64, «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022, «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про основи національного супротиву» від 27.01.2022, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, Закону України «Про національну безпеку України» 21.06.2018, на виконання наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 01.04.2022 №116ОД «Про залучення Служби судової охорони до виконання завдань в складі угрупування військ оборони м. Києва», наказу Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України від 07.03.2022 №10 «Про визнання завдань Службі судової охорони», розпорядження Київської міської військової адміністрації від 07.04.2022 №494 «Про залучення Центрального органу управління Служби судової охорони до виконання завдань з охорони розташованих у місті Києві об`єктів державного значення та об`єктів, шо забезпечують життєдіяльність населення міста Києва», бойових розпоряджень Служби судової охорони (№12/РСО від 19.03.2022, №13/РСО від 20.03.2022, №14/РСО від 22.03.2022), листів Державної установи «Інститут серця Міністерства охорони здоров`я України» від 03.04.2022 №01-01/223-2, Київської міської військової адміністрації (від 19.03.2022 №020-175, 19.03.2022 №020-176, 20.03.2022 №020-182, 21.03.2022 №020-190), Стратегій розвитку Служби судової охорони, рішень колегії Служби судової охорони. Положень про територіальне управління Служби судової охорони у м. Києві та Київської області, затвердженого Службою судової охорони від 07.08.2019, та Плану основних заходів територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області на І півріччя 2022 року, згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії

Позивач вважає, що має право на виплату щомісячної додаткової винагороди на період дії воєнного стану в розмірі 233324,00 грн., яку не отримав у зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідачів. Позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач-1 надав відзив на адміністративний позов у якому зазначив, що у затвердженому Державною судовою адміністрацією України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік та відповідних кошторисах територіальних управлінь Служби судової охорони видатки, у тому числі відповідача, на виплату додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 не передбачались та не затверджувались, у зв`язку з чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс відповідача-1 не дозволяє здійснити таку виплату. Тому накази відповідачем-1 про виплату співробітникам додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, не видавались і не можуть бути. Такі накази можуть видаватись виключно після надходження відповідних бюджетних асигнувань. Тобто, маючи затверджений кошторис Управління на 2022 рік щодо грошового забезпечення співробітників відповідача-1, керівник відповідача-1 не має права видавати накази відповідача-1 щодо витрачання затвердженого та не збільшеного, у встановленому законодавством порядку, кошторису, без його відповідного збільшення центральним органом Управління Служби, який ці кошти мав отримати від ДСА України.

Крім того, відповідач-1 зазначає, що керівництво відповідача-1, в межах своїх повноважень, не могло звернутися щодо збільшення кошторису, у зв`язку з тим, що було раніше доведено про відсутність відповідних коштів в Центральному органі управління Служби та неможливість збільшення кошторису до отримання таких коштів від ДСА України. Крім того, на виконання розпорядження Служби судової охорони від 08 липня 2021 року №280 «Про впорядкування обліку особового складу територіальних управлінь Служби судової охорони» відповідачем-1 щоденно подається відомість про списочну чисельність співробітників та працівників відповідача-1 до ЦОУ ССО, а поіменний список наявного особового складу до 1 числа кожного місяця за попередній. Тобто, в ЦОУ ССО є актуальна інформація щодо списочної чисельності співробітників, які перебували на службі за період з 24 лютого 2022 року до сьогодні.

Відповідач-1 просив у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Відповідачем-2 надано відзив, в якому викладено заперечення проти позову, обґрунтоване тим, що керівництвом Служби судової охорони проводиться необхідна робота щодо отримання з резервного фонду держбюджету асигнувань, необхідних для реалізації постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168. Після надходження цих асигнувань одразу необхідні накази будуть видані встановленим порядком та додаткова винагорода в найкоротший термін буде нарахована і виплачена співробітникам Служби судової охорони.

Крім того, відповідач-2 зауважив, що позивачем не наведено жодних доказів його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Здійснення ж позивачем відповідно до його посадових обов`язків охорони Макарівського районного суду за своїм змістом відноситься виключно до виконання завдань, визначених законом для Служби судової охорони, та не може бути віднесено до підтвердження фактів його участі у бойових діях або виконанні завдань по забезпеченню здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. На підставі вищевикладеного Служба судової охорони вважає, що право позивача на отримання додаткової щомісячної винагороди у збільшеному до 100000,00 грн. розмірі, встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 не виникало і не могло виникнути, оскільки інформації щодо його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та доказів на підтвердження цієї інформації, до суду не надано. Сам факт перебування позивача у період з 24.02.2022 по 24.06.2022 (період, коли на території Київської області проходили бойові дії) на території Київської області та виконання ним обов`язків по охороні й підтриманню громадського порядку у судах Київської області, не зумовлює виникнення у нього права на отримання додаткової винагороди у збільшеному до 100 000, 00 грн. розмірі, оскільки за змістом пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого

Третьою особою надані письмові пояснення, оформлені останнім як відзив на позовну заяву, в яких зазначено, що відповідно до статті 148 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» Державна судова адміністрація України здійснює функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів (крім Верховного суду та вищих спеціалізованих судів), Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони, Державної судової адміністрації України та її територіальних управлінь. Крім того, вказує, що в свою чергу Служба судової охорони як розпорядник бюджетних коштів, який відповідно до бюджетних асигнувань, уповноважений на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення витрат бюджету, безпосередньо нараховує та виплачує грошове забезпечення співробітникам Служби судової охорони у встановленому законодавством порядку. Також звертає увагу суду, що на сьогоднішній день, у Державної судової адміністрації України відсутні будь-які внутрішні резерви для перерозподілу видатків між установами системи правосуддя та збільшення бюджетних асигнувань Службі судової охорони для виплати додаткової винагороди співробітникам відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, та Державна судова адміністрація України вжила всіх можливих заходів щодо збільшення бюджетних асигнувань Служби судової охорони для виплати співробітникам Служби судової охорони зазначеної винагороди. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач надав відповідь на відзив на позовну заяву, в якій заперечував проти доводів Державної судової адміністрації України, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_1 .

Позивач з 27.12.2019 по 18.08.2022 проходив службу в Службі судової охорони в Територіальному управлінні Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, що підтверджується матеріалами справи та не оскаржується сторонами у справі.

17.03.2022 Державна судова адміністрація України звернулась з листом вих.№11-2604/22 «Про збільшення бюджетних призначень на період дії воєнного стану Службі судової охорони» до голови комітету Верховної Ради України з питань бюджету в якому, зокрема, просила розглянути питання щодо збільшення бюджетних призначень за бюджетною програмою 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя» на суму 393,3 млн грн.

13.04.2022 Державна судова адміністрація України звернулась з листом вих.№11-2824/22 «Про виділення додаткових бюджетних асигнувань Службі судової охорони» до Кабінету Міністрів України в якому зазначила, зокрема, що Державна судова адміністрація з листом від 17.03.2022 вих.№11-2604/22 звернулась до Міністерства фінансів України щодо виділення додаткових бюджетних асигнувань для виплати винагороди співробітникам Служби судової охорони відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168.

Листом від 01.04.2022 вих№.08020-01-2/6914 Міністерством фінансів України запропоновано Державній судовій адміністрації України здійснити збільшення бюджетних асигнувань Служби судової охорони за рахунок перерозподілу внутрішніх резервів. Однак, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №401 «Про спрямування коштів резервного фонду державного бюджету» за бюджетною програмою 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя» зменшені бюджетні призначення Державній судовій адміністрації України на 2022 рік на 1574,1 млн грн.

Також Державна судова адміністрація України звертає увагу на те, що після початку військових дій значно погіршилась ситуація із надходженням до спеціального фонду державного бюджету від сплати судового збору. Так план надходжень за березень складав 250,0 млн грн., а фактично з 1 по 31 березня надійшло лише 57,2 млн грн. Тобто, тільки за один місяць судова влада недоотримала 192,4 млн грн. фінансових ресурсів.

Враховуючи викладене, Державна судова адміністрація України позбавлена можливості збільшити бюджетні асигнування для виплати винагороди співробітникам Служби судової охорони.

13.04.2022 Державна судова адміністрація України звернулась із листом вих.№11-2824/22 «Про виділення додаткових бюджетних асигнувань Службі судової охорони» до Кабінету Міністрів України, зокрема, повідомила, що на сьогодні Державна судова адміністрація України позбавлена можливості збільшити бюджетні асигнування для виплати винагороди співробітникам Служби судової охорони.

13.04.2022 Державна судова адміністрація України звернулась із листом вих.№11-2826/22 «Про фінансове забезпечення діяльності судів» до голови комітету Верховної Ради України з питань бюджету в якому, зокрема, просила розглянути питання щодо виділення з резервного фонду державного бюджету 1638,3 млн грн.

27.04.2022 Державна судова адміністрація України звернулась із листом вих.№11-3022/22 «Про виділення коштів з резервного фонду» до Прем`єр-міністра України в якому, зокрема, просила, з метою забезпечення виконання покладених на Службу судової охорони завдань, а також недопущення подальшого загострення соціальної напруги серед співробітників Служби судової охорони, розглянути та підтримати питання щодо виділення коштів з резервного фонду державного бюджету Державній судовій адміністрації України в сумі 242,7 млн грн. з метою виплати додаткової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за період з 24.02.2022 та 24.04.2022 співробітникам Службу судової охорони.

05.05.2022 Державна судова адміністрація України звернулась з листом вих.№11-3181/22 «Про збільшення бюджетних призначень на період дії воєнного стану Службі судової охорони» до голови комітету Верховної Ради України з питань бюджету в якому, зокрема, просила розглянути питання щодо збільшення бюджетних призначень за бюджетною програмою 0501020 «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя» на суму 393,3 млн грн.

24.05.2022 Служба судової охорони листом вих.№30/30.07.3-448 «Про виділення додаткових асигнувань Службі судової охорони на період дії воєнного стану» до Державної судової адміністрації України в якому, зокрема, на виконання норм постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 для забезпечення щомісячної виплати додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони надала оновлений розрахунок потреби в коштах на період з 24.02.2022 до 22.08.2022.

27.05.2022 Державна судова адміністрація України звернулась із листом вих.№11-3762/22 «Про надання копій наказів» до Служби судової охорони в якому просила, зокрема, з метою опрацювання виплат, передбачених постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, та на вимоги Міністерства фінансів України, надати копії наказів, у разі наявності, які б підтверджували кількісний склад співробітників Служби судової охорони для отримання винагороди передбаченої вказаною постановою.

10.06.2022 Служба судової охорони надала відповідь на лист Державної судової адміністрації України від 27.05.2022 вих.№11-3762/22 в якій зазначила, зокрема, що з метою недопущення порушень бюджетного законодавства накази Служби судової охорони або територіальних управлінь Служби судової охорони про виплату співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, не видавались. Після надходження відповідних бюджетних асигнувань необхідні накази будуть видані у встановленому порядку.

09.06.2022 Служба судової охорони звернулась з листом «Про виплату співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168» вих.№30.07-455/ССО до начальників територіальних управлінь Служби судової охорони, в якому серед іншого повідомила, що наразі керівництвом Державної судової адміністрації України та Служби судової охорони проводиться необхідна робота щодо отримання з резервного фонду держбюджету асигнувань, необхідних для реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168. Після надходження цих асигнувань одразу необхідні накази будуть видані встановленим порядком та додаткова винагорода в найкоротший термін буде нарахована і виплачена співробітникам Служби судової охорони.

Позивачем неодноразово направлялись запити на отримання публічної інформації до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, Державної судової адміністрації України, міністра фінансів України.

Листом від 30.06.2022 №41.07-436 Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області у відповіді на запит про отримання публічної інформації ОСОБА_1 від 21.06.2022 повідомило, зокрема, що у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування, накази на виплату додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 не видавались, зазначена додаткова винагорода з 24.02.2022 не виплачувалась жодному співробітнику Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області.

Листами від 30.06.2022 №інф/П 212-22-237/22 та від 14.07.2022 року №П 212/1-22-275/22 Державна судова адміністрація у відповідь на запит щодо отримання публічної інформації ОСОБА_1 від 21.06.2022 повідомило, зокрема, що видатки на виплату згідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 не збільшені. Виплата співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 можливо вирішити шляхом виділення додаткових коштів з державного бюджету України. Службою судової охорони накази командирів (начальників), на підставі яких здійснюється виплата додаткової винагороди Служби судової охорони, порядок такої виплати до Державної судової адміністрації не надходив та на затвердження не надавався.

05.07.2022 Служба судової охорони звернулась з листом «Про виділення з резервного фонду додаткових асигнувань Службі судової охорони для виплати додаткової винагороди» вих.№30/30.06.2-585 до Прем`єр-міністра України в якому, зокрема, просила з метою забезпечення виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також недопущення подальшого загострення соціальної напруги серед співробітників Служби судової охорони, сприяти у виділенні з резервного фонду державного бюджету коштів для виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди в сумі 1144,5 млн. грн.

05.07.2022 Служба судової охорони звернулась з листом «Про виділення з резервного фонду додаткових асигнувань Службі судової охорони для виплати додаткової винагороди» вих.№30/30.06.2-588 до Міністра фінансів України в якому, зокрема, просила з метою забезпечення виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також недопущення подальшого загострення соціальної напруги серед співробітників Служби судової охорони, сприяти у виділенні з резервного фонду державного бюджету коштів для виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди в сумі 1144,5 млн. грн.

05.07.2022 Служба судової охорони звернулась з листом «Про виділення з резервного фонду додаткових асигнувань Службі судової охорони для виплати додаткової винагороди» вих.№30/30.06.2-589 до Державної судової адміністрації України в якому, зокрема, просила з метою забезпечення виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також недопущення подальшого загострення соціальної напруги серед співробітників Служби судової охорони, звернутися до Кабінету Міністрів України з проханням про виділення з резервного фонду державного бюджету коштів для виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди в сумі 1144,5 млн. грн.

05.07.2022 Служба судової охорони звернулась з листом «Про виділення з резервного фонду додаткових асигнувань Службі судової охорони для виплати додаткової винагороди» вих.№30/30.06.2-586 до Вищої ради правосуддя в якому, зокрема, просила з метою забезпечення виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також недопущення подальшого загострення соціальної напруги серед співробітників Служби судової охорони, сприяти у виділенні з резервного фонду державного бюджету коштів для виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди в сумі 1144,5 млн. грн.

05.07.2022 Служба судової охорони звернулась з листом «Про виділення з резервного фонду додаткових асигнувань Службі судової охорони для виплати додаткової винагороди» вих.№30/30.06.2-587 до голови Верховного Суду в якому, зокрема, просила з метою забезпечення виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також недопущення подальшого загострення соціальної напруги серед співробітників Служби судової охорони, сприяти у виділенні з резервного фонду державного бюджету коштів для виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди в сумі 1144,5 млн. грн.

06.07.2022 Служба судової охорони звернулась з листом «Про сприяння у виділенні додаткових асигнувань для виплати додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони» вих.№30/30.06.2-591 до уповноваженого Верховної ради України з прав людини в якому, зокрема, просила з метою забезпечення виконання покладених на Службу судової охорони завдань, а також недопущення подальшого загострення соціальної напруги серед співробітників, сприяти у вирішенні питання щодо виділення з резервного фонду державного бюджету додаткових асигнувань Служби судової охорони на загальну суму 1144,5 млн. грн. для виплати співробітникам Служби судової охорони за період з 24.02.2022 по 22.08.2022 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Листом від 07.07.2022 №08020-02/П-1214/1151 Міністерство фінансів України (далі - Мінфін) у відповідь на запит щодо отримання публічної інформації ОСОБА_1 від 21.06.2022 повідомило, зокрема, що неодноразово інформувало Державну судову адміністрацію про необхідність виконання зазначених норм Бюджетного кодексу України та використання в умовах воєнного стану для виплати додаткової винагороди співробітниками Служби судової охорони насамперед всіх внутрішніх резервів.

Відповідно до довідки Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області вих.№405 від 16.08.2022 за період з 01 лютого 2022 року по 31 липня 2022 року заробітна плата позивачу нарахована та виплачена у розмірі 103229,24 грн.

Доказів нарахування та виплати позивачу за період з 01 лютого 2022 року по 31 липня 2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Позивач, вважаючи, що йому протиправно не виплачено додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», звернувся з даним позовом до суду.

Разом із цим, суд зауважує, що у цій справі спірним періодом, за який позивачу не виплачено додаткову винагороду, є період, починаючи з 24.02.2022 по 24.07.2022, оскільки згідно наведеного позивачем у позові розрахунку саме за цей період позивач просить стягнути на його користь додаткову винагороду у розмірі 233324,00 грн., яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168.

Водночас, суд не приймає до уваги та не надає оцінку доказам, в яких зазначено інформацію щодо осіб, які не є сторонами у справі, та які не мають відношення до предмета спору у цій справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» №95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін "заробітна плата" означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Цьому визначенню відповідає й поняття грошового забезпечення, що відповідно до закону виплачується за рахунок держави військовослужбовцям, поліцейським, особам рядового і начальницького складу за проходження державної служби особливого характеру.

Частинами першою-другою статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Служби судової охорони, статус працівників служби, а також порядок проходження служби в судовій охороні регламентовані Законом України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402-VIII).

Відповідно до частини першої статті 160 Закону №1402-VIII підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.

Згідно із частиною першою статті 161 Закону №1402-VIII Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

За приписами частини шостої статті 161 Закону №1402-VIII територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи.

Фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (частина сьома статті 161 Закону №1402-VIII).

Відповідно до частини першої статті 165 Закону № 1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками (частина друга статті 165 Закону №1402-VIII).

Відповідно до частини другої статті 165 Закону №1402-VIII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 03 квітня 2019 року №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони».

З метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року №384 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони (далі - Порядок №384).

За змістом пунктів 4-7 Порядку №384 грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби); 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія); 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди; допомоги).

Відповідно до пунктів 8 і 10 Порядку №384 грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади в центральний орган управління Служби та територіальних управліннях Служби. Грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.

Періоди, за які грошове забезпечення не виплачується, визначені в пункті 11 Порядку №384, до яких, зокрема, віднесено час надання співробітникам відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати.

Виплата грошового забезпечення співробітника за поточний місяць здійснюється щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця (пункт 17 Порядку №384).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168), в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 3 вказаної постанови Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

У пункті 5 цієї постанови зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 внесені, зокрема, такі зміни до Постанови №168:

- в абзаці першому пункту 1 постанови слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць";

- пункт 1 постанови доповнено новим абзацом такого змісту: «Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення»;

- доповнено постанову пунктом 21, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Наказом ДСА України від 31 жовтня 2022 року №396 затверджено Порядок і умови виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди на період дії воєнного стану (далі - Порядок №396).

Згідно з пунктом 3 Порядку №396 додаткова винагорода виплачується співробітникам в період дії воєнного стану, за час проходження ними служби, зокрема тим, які виконують службові обов`язки за штатними посадами або на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими посадами згідно з умовами, передбаченими цим Порядком.

Пунктом 7 Порядку №396 унормовано, що додаткова винагорода виплачується в таких розмірах: 30 000 гривень - співробітникам, які проходять службу в районах ведення бойових дій, пропорційно в розрахунку на місяць; 10 000 гривень - іншим співробітникам пропорційно в розрахунку на місяць; 100 000 гривень - співробітникам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

За приписами пункту 4 Порядку №396 виплата додаткової винагороди здійснюється центральним органом управління та територіальними управліннями Служби судової охорони за місцем проходження служби співробітника, де він призначений на штатну посаду. Підставою для виплати додаткової винагороди співробітникам є наказ Служби або територіального управління Служби.

У пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 та пункті 4 наказу ДСА України від 31 жовтня 2022 року №396 передбачено, що ці нормативно-правові акти набирають чинності з дня їх опублікування та застосовуються з 24 лютого 2022 року.

Отже, з 24 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України встановив співробітникам Служби судової охорони на період дії воєнного стану в Україні додаткову винагороду, яка підлягає їм виплаті в порядку та на умовах, визначених ДСА України.

До додаткових видів грошового забезпечення Порядок №384 відносить, зокрема, винагороди.

Виходячи з цього, встановлена Постановою №168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони, яку держава взяла на себе обов`язок виплачувати їм на період дії воєнного стану в Україні.

У первинній редакції постанови Кабінету Міністрів України №168 розмір додаткової винагороди для співробітників Служби судової охорони, крім тих із них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, був визначений у фіксованому розмірі - 30000 гривень щомісячно.

Водночас, з урахуванням змін до постанови №168, внесених Кабінетом Міністрів України постановою від 07 липня 2022 року №793, розмір цієї додаткової винагороди визначений у граничному розмірі «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

Проте, в обох зазначених постановах Кабінету Міністрів України (№168 і №793) передбачено, що вони набирають чинності з дня їх опублікування та застосовуються з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів.

Водночас Конституційний Суд України звернув увагу на те, що частина перша статті 58 Конституції України передбачає винятки із конституційного принципу неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 09 лютого 1999 року №1-рп/99, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 05 квітня 2001 року №3-рп/2001).

Одним із механізмів запобігання свавільному втручанню держави та її органів у реалізацію прав і свобод людини є закріплений у частині третій статті 22 Конституції України принцип недопустимості звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних.

Таким чином, надання нормативно-правовому акта ретроактивної дії не порушуватиме принципи незворотності дії в часі та правової визначеності, якщо ці зміни не погіршують правове становище особи: не встановлюють чи не посилюють юридичну відповідальність, не скасовують і не обмежують чинні права і свободи.

Зміст внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 змін до постанови №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість «30000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Правило щодо пропорційності розміру грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони до виконаної норми праці закріплено й у пункті 14 Порядку №384, згідно з яким при виплаті співробітникам грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення сум щомісячних основних, додаткових видів грошового забезпечення та премії за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що вказані зміни у правовому регулюванні спірних правовідносин не змінили обсягу права позивача на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. на місяць, передбаченому Постановою №168 у первинній редакції, тому є допустимим застосування постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 для вирішення цього спору.

Відтак, виходячи з приписів частини третьої статті 7 КАС України, суд не застосовує при визначенні розміру належної позивачу додаткової винагороди пункт 7 Порядку №396, оскільки за імперативною нормою частини другої статті 165 Закону №1402-VIII розмір грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони встановлюється Кабінетом Міністрів України, тоді як згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» ДСА України уповноважена затверджувати виключно порядок його виплати.

Так само пунктом 21 постанови Кабінету Міністрів України №168 (у редакції постанови від 07 липня 2022 року №793), на виконання якого прийнятий Порядок №396, уповноважено керівників відповідних міністерств та державних органів, до яких, зокрема, належить ДСА України, визначити порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої цією постановою.

У зв`язку з цим визначення в пункті 7 Порядку №396 розмірів додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони за певними критеріями виходить за межі наданих ДСА України повноважень.

Крім того, суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин Порядку №396 й у частині визначених ним порядку і умов виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди, оскільки спірні правовідносини виникли до прийняття і набрання чинності цим Порядком. Водночас, у спірний період однорідні правовідносини щодо порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони були врегульовані Порядком №384, що й підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

При цьому, невиплата Територіальним управлінням Служби судової у м. Києві та Київській області позивачу додаткової винагороди як однієї зі складових його грошового забезпечення з підстави відсутності відповідних бюджетних асигнувань, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року право особи мирно володіти своїм майном, оскільки доки відповідні правові норми, що передбачають певні виплати, є чинними, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах (справа «Кечко проти України», заява №63134/00, рішення від 08 листопада 2005 року).

Застосування судом принципу верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ є вимогою частини другої статті 6 КАС України.

За змістом пункту 9 частини першої статті 4, статті 5, частини четвертої статті 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, який, на думку позивача, порушив його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

У позовній заяві позивач правильно визначив, що спірні правовідносини щодо виплати грошового забезпечення у належному розмірі виникли між ним і Територіальним управлінням Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, яке в силу вимог пункту 10 Порядку №384 виплачує позивачу грошове забезпечення за місцем проходження ним служби.

Отже, виключно Територіальне управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області є належним відповідачем за пред`явленим позивачем позовом, оскільки саме цей суб`єкт владних повноважень допустив протиправну бездіяльність у спірних правовідносинах щодо не виплати позивачу додаткової винагороди за період з 24.02.2022 по 24.07.2022.

Разом із цим, суд відхиляє доводи позивача відносно наявності у нього права на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000 грн. у розрахунку на місяць, передбаченому Постановою №168, оскільки допомога у збільшеному розмірі виплачується виключно співробітникам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Водночас, позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що від дійсно брав участь у таких діях або заходах у період з 24.02.2022 по 24.07.2022, тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають, у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Крім цього, позивач не має права на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 70000 грн., оскільки не відноситься до кола суб`єктів, які мають таке право.

Враховуючи зазначене, суд, як наслідок, також не приймає до уваги наведений позивачем у позові розрахунок розміру додаткової винагороди, яка передбачена Постановою №168, у зв`язку з його безпідставністю та помилковістю.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

При вирішенні даного спору, суд враховував правові висновки Верховного Суду, які викладені в рішенні від 06 квітня 2023 року за результатами розгляду зразкової справи у справі №260/3564/22 (№Пз/990/4/22), яке набрало законної сили 21 вересня 2023 року відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №260/3564/22 (№Пз/990/4/22).

Положеннями частини третьої статті 291 КАС України визначено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Обираючи належний спосіб захисту у спірних правовідносинах, суд застосовує спосіб захисту, обраний Верховного Суду, які викладені в рішенні від 06 квітня 2023 року за результатами розгляду зразкової справи у справі №260/3564/22 (№Пз/990/4/22).

З огляду на викладене суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000,00 грн. на місяць за період з 24.02.2022 по 24.07.2022, зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000,00 грн. на місяць за період з 24.02.2022 по 24.07.2022.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог до Служби судової охорони слід відмовити.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Щодо вимог позивача про стягнення додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, в межах стягнення суми за один місяць, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Отже, судове рішення, яке набрало законної сили є підставою для його виконання та на відповідача покладається безумовний обов`язок його виконати у добровільному чи примусовому порядку.

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що після набрання рішенням законної сили відповідач не виконає таке у встановлений Законом строк та спосіб, визначений судом.

Отже, вимога щодо здійснення виплати заборгованості негайно після набрання судовим рішенням законної сили є передчасною, оскільки стосується порядку виконання рішення, який на час звернення позивача до суду з даним позовом відповідачем не порушений, а отже задоволенню не підлягає.

Щодо строку звернення позивача до суду із цим позовом, суд зазначає наступне.

Перевіряючи дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом, суд виходить з того, що спір щодо стягнення належного позивачу грошового забезпечення (належної працівникові заробітної плати) є спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 27 квітня 2023 року у справі №300/4201/22 та від 25 квітня 2023 року у справі №380/15245/22, положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Положення статті 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

В порядку статті 58 Конституції України, зміни, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» №2352-IX мають застосуватись у спірних правовідносинах з 19 липня 2022 року.

Право на заробітну плату до 19 липня 2022 року не обмежувалося будь-яким строком щодо судового захисту і такий висновок прямо випливає з указаної норми.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №808/1271/18, від 22 квітня 2021 року у справі №826/8789/18, від 29 вересня 2021 року у справі №160/8332/20, від 12 травня 2022 року у справі №280/9017/20, від 26 травня 2022 року у справі №420/10861/21, від 20 листопада 2023 року по справі №160/5468/23, від 12 вересня 2024 року у справі №380/6701/24, від 28 липня 2022 року у справі №300/6805/21, від 21 березня 2025 року у справі №460/21394/23.

При цьому, з огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, дія статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01 липня 2022 року №2352-IX поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності, тобто, з 19 липня 2022 року.

Суддя враховує, що спірним питанням у справі є нарахування та виплата належної позивачу додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168, за період з 24.02.2022 по 24.07.2022.

З даним позовом позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва 22.09.2022.

Отже, відсутні підстави вважати, що позивачем пропущено строк звернення до суду із цим позовом.

Відповідно до квитанції №43 від 14.10.2022 позивачем сплачено судовий збір в сумі 1984,80 грн.

Згідно із частиною першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору та позовні вимоги задоволено частково, суд приходить висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 частину сплаченої суми судового збору на користь позивача у розмірі 992,40 грн.

Керуючись статтями 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області та до Служби судової охорони (місцезнаходження: вул. Липська, буд.18/5, м. Київ, 01601; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державна судова адміністрація України (місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01201; ), про визнання протиправною бездіяльності та стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 30000,00 грн. на місяць за період з 24.02.2022 року по 24.07.2022 року.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області (місцезнаходження: вул. Білогородська, буд. 13, м. Боярка, Фастівський район, Київська область, 08153; ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000,00 грн. на місяць за період з 24.02.2022 року по 24.07.2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області (місцезнаходження: вул. Білогородська, буд. 13, м. Боярка, Фастівський район, Київська область, 08153; ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

У задоволенні позовних вимог до Служби судової охорони - відмовити.

Повне судове рішення складено 25.07.2025.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч