Справа № 280/623/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2025 року м. Дніпросправа № 280/623/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі №280/623/25 за позовом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області 13 травня 2025 року звернулось до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області згідно з яким просить визнати протиправним та скасувати ухвалене Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області Рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду від 25.12.2024 №63/1.

Позов обґрунтовано тим, що рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду від 25.12.2024 №63/1 не ґрунтується на нормах закону, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що ані ч. 6 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ані п. 12 Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 12, не визначається дата, з якої починається відлік трьох робочих днів, що надаються страхувальнику для повернення грошових коштів. При цьому, кошти за листком непрацездатності ОСОБА_1 позивачем було повернуто протягом трьох робочих днів від дня виявлення помилки, а за листком непрацездатності ОСОБА_2 були повернути у триденний строк після повернення їх ОСОБА_2 на рахунок територіального управління. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Відповідач зазначає про те, що по застрахованій особі ОСОБА_1 позивачем замовлено кошти у сумі 843,94 грн, які виплачені 07.10.2019. Сума надлишково отриманих коштів Фонду складає 70,48 грн. Гранична дата повернення коштів до уповноваженого органу Фонду 10.10.2019. Кошти перераховано до Фонду 29.10.2019 у сумі 70,48 грн, тобто кількість днів простроченого платежу становить 18 днів. По застрахованій особі ОСОБА_3 позивачем замовлено кошти у сумі 10917,50 грн, які виплачені 30.10.2020. Сума надлишково отриманих коштів Фонду складає 2311,55 грн. Гранична дата повернення коштів до уповноваженого органу Фонду 04.11.2020. Кошти перераховано до Фонду 18.11.2020 у сумі 2311,55 грн, тобто кількість днів простроченого платежу становить 13 днів.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач, зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що відповідачем складено акт документальної перевірки дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду соціального страхування та Пенсійного фонду України від 22.11.2024 № 0801- 1102-3/70 (а.с.16-28).

Згідно з вищезазначеним актом, під час перевірки встановлено два випадки несвоєчасного повернення нарахованих (використаних) коштів, а саме:

1.Згідно заяви-розрахунку б/н від 06.09.2019 (по листку непрацездатності № АДЛ 373274) по застрахованій особі Хіміч Світлані Миколаївні Ігорівні ТУ Державної судової адміністрації України в Запорізькій області замовлено кошти у сумі 843,94 грн., які виплачені 07.10.2019. Сума надлишково отриманих коштів Фонду складає 70,48 грн. Гранична дата повернення коштів до уповноваженого органу Фонду 10.10.2019. Кошти перераховано до Фонду 29.10.2019 у сумі 70,48 грн. Кількість днів простроченого платежу становить 18 днів (з 11/10/2019 по 28/10/2019. Нарахована сума пені - 1,27 грн. (70,48 грн. х 0,1% х 18 днів простроченого платежу).

2. Згідно заяви-розрахунку б/н від 08.10.2020 (по листку непрацездатності № АДУ728311) по застрахованій особі Оскладніковій Оксані Ігорівні ТУ Державної судової адміністрації України в Запорізькій області замовлено кошти у сумі 10 917,50 грн., які виплачені 30.10.2020. Сума надлишково отриманих коштів Фонду складає 2311,55 грн. Гранична дата повернення коштів до уповноваженого органу Фонду 04.11.2020. Кошти перераховано до Фонду 18.11.2020 у сумі 2311,55 грн. Кількість днів простроченого платежу становить 13 днів (з 05.11.2020 по 17.11.2020). Нарахована сума пені - 30,05 грн. (2311,55 грн. х 0,1% х 13 днів простроченого платежу).

Таким чином, загальна сума нарахованої Головним управлінням пені, яка безумовно підлягає сплаті, складає 31,32 грн.

Рішенням від 25.12.2024 року №63/1 до позивача застосовано фінансові санкції за несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів Фонду на загальну суму 269,52 грн (штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів у сумі 238,20 грн та пеню в розмірі 0,1 відсотків несвоєчасно повернутих страхових коштів і штрафних санкцій, розраховану за кожний день прострочення платежу у сумі 31,32 грн).

У вищевказаному Рішенні зазначається про те, що начальник Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області Жмурко Світлана Олексіївна, розглянувши акт перевірки №9 0800-1102-3/70 від 22.11.2024, що фіксує факт несвоєчасного повернення територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області страхових коштів Фонду в сумі 2 382,03 грн.

- відповідно до результатів документальної перевірки, якою задокументовано факт повернення

страхових коштів Фонду у понад триденний термін, керуючись абзацами другим та третім частини шостої статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», вирішила застосувати до територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області, код ЄРДПОУ 26316700 фінансові санкції в таких розмірах: штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів у сумі 238,20 грн. та пеню в розмірі 0,1 відсотка несвоєчасно повернутих страхових коштів і штрафних санкцій, розраховану за кожний день прострочення платежу у сумі 31,32 грн. Всього 269,52 грн (а.с.39).

Законність та обґрунтованість вищезазначеного рішення є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року №1105-XIV (далі - Закон №1105-XIV), відповідно до частин першої та другої статті 4 якого уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України.

Уповноважений орган управління є держателем та адміністратором електронного реєстру листків непрацездатності як складової частини реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1105-XIV основними завданнями уповноваженого органу управління та його територіальних органів є: здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до цього Закону (п. 2); проведення перевірки обґрунтованості видачі, продовження листків непрацездатності і документів, що є підставою для їх формування, на базі інформації з електронних систем та реєстрів (п. 4); здійснення контролю за використанням страхувальниками та застрахованими особами страхових коштів (п. 5).

Частиною другою статті 5 Закону №1105-XIV встановлено, що уповноважений орган управління та його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань: здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами в межах коштів соціального страхування, затверджених Кабінетом Міністрів України, управління майном (п. 1); проводять розслідування страхових випадків, перевірку обґрунтованості видачі, продовження листків непрацездатності та документів, що є підставою для їх формування, на базі інформації з електронних систем та реєстрів (п. 2); забезпечують функціонування інформаційно-аналітичної системи соціального страхування (п. 4); здійснюють контроль за використанням страхових коштів, перевірку правильності їх використання страхувальниками із застосуванням ризик-орієнтованих підходів, контроль за веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання, застосовують у встановленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи (п. 6).

Згідно з частиною першою статті 6 Закону №1105-XIV уповноважений орган управління та його територіальні органи мають право: перевіряти обґрунтованість видачі, продовження листків непрацездатності і документів, що є підставою для їх формування, на базі інформації з електронних систем та реєстрів (п. 2); одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій (у тому числі від органів доходів і зборів, банківських, інших фінансово-кредитних установ) та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності відомості щодо використання страхових коштів (п. 3); перевіряти достовірність відомостей, поданих страхувальником для отримання страхових коштів, дотримання порядку використання страхувальником наданих йому страхових коштів, відмовляти у фінансуванні виплат у разі відмови або перешкоджання страхувальником проведенню перевірки, виявлення фактів подання страхувальником до уповноваженого органу управління недостовірних відомостей або порушення порядку використання страхових коштів (п. 4); отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки (п. 5); накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону (п. 6); вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених фактів порушення законодавства про соціальне страхування (п. 7)

Пунктами 1-4 частини другої статті 6 Закону №1105-XIV передбачено, що уповноважений орган управління та його територіальні органи зобов`язані: 1) забезпечувати фінансування та здійснення страхових виплат, надання соціальних послуг, передбачених цим Законом; 2) здійснювати контроль за дотриманням порядку використання страхувальником страхових коштів; 3) вживати заходів для раціонального використання страхових коштів; 4) контролювати правильність витрат за соціальним страхуванням, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань соціального страхування;

Відповідно до частини другої статті 8 Закону №1105-XIV роботодавець зобов`язаний: здійснювати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид страхових виплат та надання соціальних послуг згідно з цим Законом (п. 1); під час перевірки правильності використання страхових коштів та достовірності поданих роботодавцем даних надавати посадовим особам уповноваженого органу управління необхідні документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірки (п. 3); допускати посадових осіб уповноваженого органу управління для здійснення перевірок правильності використання страхових коштів, контролю за веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання за наявності направлення та/або наказу про перевірку та посвідчення осіб (п. 6); повернути уповноваженому органу управління суму здійснених страхових виплат та вартість наданих соціальних послуг потерпілому на виробництві у разі невиконання своїх зобов`язань щодо сплати страхових внесків (п. 9).

Відповідно до частини третьої статті 8 Закону №1105-XIV достовірність зазначених у документах відомостей перевіряється уповноваженим органом управління. У разі подання недостовірних відомостей, використання роботодавцем страхових коштів з порушенням встановленого порядку роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати страховику заподіяну шкоду.

За приписами частини п`ятої статті 8 Закону №1105-XIV роботодавець несе відповідальність за: 1) порушення порядку використання страхових коштів, несвоєчасне або неповне їх повернення; 2) несвоєчасне подання або неподання відомостей, встановлених цим Законом; 3) подання недостовірних відомостей про використання страхових коштів; 4) шкоду, заподіяну застрахованим особам або уповноваженому органу управління внаслідок невиконання або неналежного виконання обов`язків, визначених цим Законом.

Відповідно до частини шостої та восьмої статті 8 Закону №1105-XIV у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавець відшкодовує уповноваженому органу управління в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачує штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів на страхувальників та інших отримувачів коштів соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів.

Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Право застосовувати фінансові санкції та накладати адміністративні штрафи від імені уповноваженого органу управління мають керівники територіальних органів уповноваженого органу управління та їх заступники.

Згідно зі статтею 12 Закону №1105-XIV право на страхові виплати за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їхніх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону №1105-XIV за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види страхових виплат допомога по тимчасовій непрацездатності, включаючи догляд за хворою дитиною, догляд за дитиною віком до 14 років або дитиною з інвалідністю віком до 18 років на весь період надання реабілітаційної допомоги, за наявності медичного висновку про необхідність стороннього догляду за дитиною.

Згідно з пунктом частини першої статті 15 Закону №1105-XIV допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі страхових виплат, які повністю або частково компенсують втрату заробітної плати (доходу), у разі настання одного з таких страхових випадків: тимчасова непрацездатність внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, а також тимчасова непрацездатність на період реабілітації внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві

За положеннями частини другої статті 15 Закону №1105-XIV допомога по тимчасовій непрацездатності у випадках, зазначених у пунктах 1 і 7 частини першої цієї статті, виплачується уповноваженим органом управління застрахованим особам з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності у випадках, зазначених у пунктах 1 і 7 частини першої цієї статті, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 частини першої статті 16 Закону №1105-XIV встановлено, що допомога по тимчасовій непрацездатності не надається: у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних із таким сп`янінням.

Крім того, частиною 2 статті 16 унормовано, що застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений лікарем, не виконують інструкцій, рекомендацій фахівців з реабілітації, необхідних для надання реабілітаційної допомоги відповідно до індивідуального реабілітаційного плану, погодженому цією особою, або не з`являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі лікарсько-консультативною комісією (далі - ЛКК) aбo для проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, втрачають право на таку допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.

Відповідно до частин першої та третьої статті 22 Закону №1105-XIV страхова виплата у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначається та здійснюється за основним місцем роботи (діяльності).

Рішення про призначення страхової виплати приймається страхувальником або уповноваженими ним особами. Страхувальник або уповноважені ним особи здійснюють контроль за правильністю нарахування і своєчасністю здійснення страхових виплат, приймають рішення про відмову в призначенні або припинення страхових виплат (повністю або частково), розглядають підставу і правильність видачі документів, які є підставою для надання страхових виплат.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1105-XIV вінансування страхувальників для надання страхових виплат за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою непрацездатності застрахованим особам здійснюється територіальними органами уповноваженого органу управління в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України. Підставою для фінансування страхувальників територіальними органами уповноваженого органу управління є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми страхових виплат за їх видами. Територіальні органи уповноваженого органу управління здійснюють фінансування страхувальників протягом трьох робочих днів після надходження заяви-розрахунку, поданої в електронній або паперовій формі.

Порядок фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 року №12 (далі Порядок №12) визначає механізм та умови фінансування страхувальників для надання за рахунок коштів Фонду соціального страхування України (далі - Фонд) матеріального забезпечення у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, передбаченого статтею 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування"

Відповідно до п. 12 Порядку №12 якщо сума отриманих страхувальником від Фонду страхових коштів перевищує фактичні витрати на проведення виплат за рахунок коштів Фонду, невикористані страхові кошти протягом трьох робочих днів повертаються страхувальником на рахунок робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення, з якого надійшло фінансування, та листом надсилається пояснення причин повернення коштів.

Відповідно до п. 13 Порядку №12 у разі виявлення страхувальником помилок при нарахуванні виплат за минулі періоди (за межами діючого бюджетного року) надлишково нараховані та виплачені кошти повертаються страхувальником до робочого органу виконавчої дирекції Фонду або його відділення та одночасно надсилається обґрунтоване письмове пояснення щодо причин повернення страхових коштів.

Відповідно до п. 10 Порядку №12 після проведення виплат за рахунок коштів Фонду страхувальник надсилає повідомлення про проведення виплат за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. Повідомлення може бути надіслано в електронному вигляді з використанням електронного цифрового підпису або надіслано листом з повідомленням, або надано безпосередньо до робочого органу виконавчої дирекції Фонду чи його відділення. Повідомлення надсилається страхувальником протягом місяця з дня проведення виплат. Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2019 року при проведенні самоперевірки працівниками відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності територіального управління було виявлено суму надлишково отриманих коштів Фонду соціального страхування України, яка утворилася через помилково розраховану суму середнього заробітку. Вищевказана помилка була виявлена наприкінці жовтня 2019 року під час нарахування заробітної плати за другу половину жовтня 2019 року та перевірки правильності нарахування матеріального забезпечення ОСОБА_1 у вересні-жовтні 2019 року. Суму надлишково отриманих коштів повернуто на рахунок Запорізького відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області 29 жовтня 2019 року. 31 жовтня 2019 року на адресу Запорізького відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області направлено лист-пояснення № 08-02/3062.

Крім того, у жовтні 2020 року під час самоперевірки документів позивачем була виявлена помилка при нарахуванні матеріального забезпечення по застрахованій особі ОСОБА_2 . Зайво виплачені кошти були повернуті ОСОБА_2 на рахунок територіального управління 16.11.2020, а 18.11.2020 були перераховані територіальним управлінням на рахунок Запорізького відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області. 19.11.2020 на адресу Запорізького відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області направлено лист-пояснення № 08-02/3643. Як правильно зазначив суд першої інстанції, ані ч. 6 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ані п. 12 Порядку фінансування страхувальників для надання матеріального забезпечення застрахованим особам у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та окремих виплат потерпілим на виробництві за рахунок коштів Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою Правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 12, не визначається дата, з якої починається відлік трьох робочих днів, що надаються страхувальнику для повернення грошових коштів.

Зважаючи на те, що у спірних відносинах, страхувальником було повернуто страхові кошти на рахунок робочого органу виконавчої дирекції Фонду протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких коштів, при цьому законодавством, що регулює спірні відносини не встановлено моменту з якого починає свій відлік триденний строк, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності рішення від 25.12.2024 року №63/1 та як наслідок необхідності його скасування.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок відповідача про те, що триденний строк має розпочинати свій відлік з дати виплати застрахованій особі таких сум ( ОСОБА_1 07.10.2019 року та ОСОБА_2 30.10.2020 року), оскільки такі кошти набувають статусу суми надлишково отриманих коштів після повного розрахунку із страховою особою з одночасним виявленням факту залишку коштів, що мало місце наприкінці жовтня 2019 року під час нарахування заробітної плати за другу половину жовтня 2019 року ОСОБА_1 . У випадку із застрахованою особою ОСОБА_3 кошти набули статусу суми надлишково отриманих коштів після їх повернення застрахованою особою.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі №280/623/25 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 29 липня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва