Справа № 400/2545/25
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/2545/25

Категорія:112010203 Головуючий в 1 інстанції: Ярощук В.Г.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту:06.05.2025р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі ГУПФ) України в Миколаївській області, ГУПФ України в Чернігівській області про:

- визнання протиправними дій ГУПФ України в Миколаївській області, щодо прийняття рішення від 23 січня 2025 року №63 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС" №796-XII (далі Закон №796-XII);

- зобов`язання ГУПФ України в Миколаївській області призначити та нарахувати позивачу пенсію на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку в 55 років відповідно до ст. 55 Закону №796-XII з 11 січня 2025 року;

- зобов`язання ГУПФ України в Чернігівській області нарахувати позивачу пенсію на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку в 55 років відповідно до ст. 55 Закону №796-XII з 11 січня 2025 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що рішенням відповідача їй відмовлено у призначенні пенсії за віком у 55 років відповідно до ст. 55 Закону №796-XII. Позивач вказував, що наявні у нього довідки та диплом підтверджують факт його проживання на території радіоактивного забруднення станом не менше чотирьох років, що надає йому право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Відповідач ГУПФ України в Миколаївській області, позов не визнав, вказуючи, що період проживання (роботи) в зоні посиленого радіологічного контролю становить 07 років 10 місяців 11 днів (з 26 квітня 1986 року по 27 червня 1989 року, з 20 липня 1991 року по 04 серпня 1991 року та з 15 листопада 2007 року по 08 липня 2012 року), в тому числі станом на 01 січня 1993 року 03 роки 02 місяці 17 днів. Таким чином, рішення ГУПФ України в Миколаївській області від 23 січня 2025 року №63 про відмову позивачу в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, є правомірними та законними, прийнятими в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Миколаївській області та ГУПФ України в Чернігівській області задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФ України в Миколаївській області від 23 січня 2025 року №63 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону №796-XII.

Зобов`язано ГУПФ України в Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 січня 2025 року про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону №796-XII, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних ГУПФ України в Миколаївській області судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних ГУПФ України в Чернігівській області судовий збір у розмірі 605,60 грн.

В апеляційній скарзі ГУПФ України в Чернігівській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що заява опрацьовувалась за принципом єдиної черги спеціалістів та єдиної черги завдань ГУПФ України в Миколаївській області. Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії ГУПФ України в Чернігівській області безпідставно задоволені, оскільки відповідальним за прийняття оскаржуваного рішення є ГУПФ України в Миколаївській області, та в силу положень ч.3 ст. 245 КАС України мав би зобов`язати саме цього суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, інтересів чи свобод позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року іншими учасниками справи не оскаржено.

Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Чернігівській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

14 січня 2025 року позивач звернулась до ГУПФ України в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону №796-XII.

ГУПФ України в Миколаївській області за правилами екстериторіальності прийнято рішення від 23 січня 2025 року №63, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону №796-XII, оскільки факт постійного проживання чи роботи на території зони посиленого радіологічного контролю станом на 01 січня 1993 року (не менше 4 років) документально не підтверджено.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або Потерпілий від Чорнобильської катастрофи. Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

На підставі вищевикладених обставин суд першої інстанції дійшов висновку визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 23 січня 2025 року №63 про відмову у призначенні пенсії позивачці зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону №796-XII. Оскільки позивач проживає в Чернігівській області, тому ГУПФ України в Чернігівській області є належним відповідачем щодо вищевказаних позовних вимог.

Враховуючи, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року ГУПФ України в Миколаївській області не оскаржено, апеляційний суд, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином колегія суддів не перевіряє правильність рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування рішення ГУПФ України в Миколаївській області від 23 січня 2025 року №63, щодо відповідача.

Колегія суддів, в межах доводів апеляційної скарги перевіряє законність рішення суду першої інстанції тільки стосовно покладення обов`язку поновлення порушеного права позивача на ГУПФ України в Чернігівській області.

Враховуючи наведене, надаючи оцінку висновками суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної, колегія суддів приходить до з наступного.

Згідно ч.1 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі Порядок №22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року №25-1 "Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України", зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі Постанова №25-1).

Зміни, внесені до Порядку №22-1 на підставі Постанови №25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку №22-1, процедура передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно п.1.1 розділу І Порядку №22-1, заява про призначення (перерахунок) пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно п.4.2 розділу ІV Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами п.4.10 розділу ІV Порядку №22-1, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10).

Враховуючи вимоги Порядку №22-1, у розглядуваній справі органом, що приймає рішення за заявою позивача про переведення пенсії визначено ГУПФ України в Миколаївській області має завершувати процедуру призначення пенсії за віком.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку №22-1, належним відповідачем у правовідносинах щодо розгляду заяви позивача про переведення (призначення) пенсії за віком є ГУПФ України в Миколаївській області має завершувати процедуру призначення пенсії за віком, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення (перерахунок) пенсії та прийняв рішення про відмову.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що слід зобов`язати вчинити відповідні дії щодо переведення позивача на пенсію за віком ГУПФ України в Одеській області.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ГУПФ України в Чернігівській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову в переведенні на спірну пенсію, а тому відсутні правові підстави для покладання на нього такого обов`язку, а, відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку у відповідній частині.

Підсумовуючи, колегія суддів доходить висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання ГУПФ України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком.

Враховуючи, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, колегія судців, керуючись п.4 ч. 1 ст. 317 КАС України вважає необхідним змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення особи на яку належить покласти зобов`язання поновити порушене право позивача.

Колегія суддів вважає за необхідне змінити розподіл судових витрат, відповідно ст. 139-143 КАС України, оскільки даним судовим рішенням у справі не визнавалось протиправним будь-яких рішень ГУПФ України в Чернігівській області.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ГУПФ України в Миколаївській області судові витрат зі сплати судового збору за подачу адміністративного позову у розмірі 1 211,20 грн.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст. 315, п.4 ч.1, ч.4 ст. 317, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року змінити, виклавши резолютивну частину судового рішення у наступній редакції:

"Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 23 січня 2025 року №63 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14 січня 2025 року про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005; ) судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.".

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 29 липня 2025 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.