Справа № 560/12901/25
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 липня 2025 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Гнап Д.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Хмельницького апеляційного суду , Державної судової адміністрації України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Хмельницького апеляційного суду, Державної судової адміністрації України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Хмельницького апеляційного суду №559/05-03/1 від 13.11.2024, в частині встановлення надбавки за вислугу років на державній службі та нарахування заробітної плати у відповідності до п.2, п.3 даного наказу ОСОБА_1 в розмірі 30 відсотків посадового окладу;

- визнати протиправним та скасувати наказ Хмельницького апеляційного суду №01/02-03/1 від 03.01.2025, в частині встановлення надбавки за вислугу років на державній службі та нарахування заробітної плати у відповідності до п.1, п.2 даного наказу ОСОБА_1 в розмірі 30 відсотків посадового окладу;

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України забезпечити Хмельницький апеляційний суд бюджетними асигнуваннями для здійснення виплати надбавки за вислугу років на державній службі державному службовцю ОСОБА_1 встановлені до 31 грудня 2023 року починаючи з 13.11.2024 з врахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Хмельницький апеляційний суд здійснити перерахунок та виплату надбавки за вислугу років на державній службі державному службовцю ОСОБА_1 встановлені до 31 грудня 2023 року починаючи з 13.11.2024 з врахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Хмельницький апеляційний суд здійснити нарахування та виплату надбавки за вислугу років на державній службі державному службовцю ОСОБА_1 відповідно до наказу №363/05-03/1 від 09.09.2019 починаючи з 13.11.2024 з врахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк

Предметом спірних правовідносин є встановлення позивачці на підставі наказів від 13.11.2024 №559/05-03/1 та від 03.01.2025 №01/02-03/1 надбавки за вислугу років на державній службі в розмірі 30 відсотків посадового окладу, що свідчить про зменшення розміру цієї надбавки.

До суду позивачка звернулася 24.07.2025, тобто з пропуском місячного строку звернення щодо оскарження наказів від 13.11.2024 №559/05-03/1 та від 03.01.2025 №01/02-03/1.

Крім того, за змістом абзацу 1 частини 1 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Однак, приписами частини 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або ж іншими законами.

Чинне процесуальне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Тому, предметом спірних правовідносин щодо розміру надбавки за вислугу років є трудовий спір щодо оплати праці позивача.

Положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебували на публічній (військовій) службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (грошового забезпечення) у разі порушення законодавства про оплату праці при визначенні її розміру. Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до частини 1 статті 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

При цьому, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

У позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що в даному випадку порушення строку подання позову відсутнє, оскільки спірні правовідносини є триваючими.

Разом з тим, відновити своє порушене право позивачка просить з 13.11.2024.

У постанові від 02.12.2021 у справі №640/20314/20 Верховний Суд досліджуючи питання щодо поважності причин пропуску процесуального строку зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, при цьому такі обставини повинні бути підтверджені належним чином.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 120/5780/20-а.

Матеріали справи не містять доказів щодо дати ознайомлення позивачки із наказами від 13.11.2024 №559/05-03/1 та від 03.01.2025 №01/02-03/1.

Разом з цим, за приписами частини 7 статті 50 Закону України "Про державну службу" складові заробітної плати та особливості оплати праці державних службовців центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, їх територіальних органів визначаються Митним кодексом України та Податковим кодексом України.

Статтею 346-1 Податкового кодексу України визначено, що держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців та інших працівників центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій з метою створення матеріальних умов для незалежного і сумлінного виконання ними обов`язків.

Заробітна плата державних службовців центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальних органів та державних податкових інспекцій складається з: 1) посадового окладу; 2) надбавки за вислугу років; 3) надбавки за ранг державного службовця або за спеціальне звання; 4) виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця; 5) надбавки за інтенсивність праці; 6) надбавки за виконання особливо важливої роботи; 7) надбавки за персональну кваліфікацію; 8) надбавки за виконання особистих ключових показників ефективності; 9) премії.

Статтею 24 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи.

Таким чином, позивачка повинна була дізнатися про порушення свого права при отриманні заробітної плати за листопад 2024 року.

До суду позивачка звернулася 24.07.2025, тобто з пропуском звернення до суду щодо оскарження розміру надбавки за вислугу років на державні службі.

Позивачка не надала належні докази існування об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не навела поважних обставин, які не залежали від її волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для його поновлення.

Керуючись частиною 1 статті 123, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску звернення до суду ОСОБА_1 вказані у позовній заяві.

Позовну заяву ОСОБА_1 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуюча суддяД.Д. Гнап