Справа № 420/2761/25
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/2761/25

Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 у справі № 420/2761/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити пенсію,

ВСТАНОВИВ

Короткий зміст позовних вимог.

У січні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 31.10.2024 №3451 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з пунктом «а» частини першої ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 25.09.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням від 31.10.2024 №3451 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Мотивуючі відмову у призначенні пенсії, орган пенсійного фонду зазначив, що ОСОБА_1 має календарну вислугу років 23 роки 08 місяців 03 дні та з урахуванням пільгового обчислення 25 років 08 днів 18 днів. На думку пенсійного фонду, вислуга років, з врахуванням часу служби, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах враховується тільки для визначення розміру пенсії, а не права. Позивач, в свою чергу, наголошує, що судом вже досліджувалось питання вислуги років необхідного для призначення пенсії позивачу. Так, у рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року по справі №360/6907/21 судом було встановлено: «… Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Правові висновки застосування статті 12 Закону №2262-ХІІ, щодо наявності у осіб права на пенсію за вислугою років з врахуванням пільгового стажу викладені у постановах Верховного Суду від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, від 16.03.2021 №826/16811/18 та постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а. Як встановлено судом, з врахуванням пільгового стажу, вислуга військової служби позивача становить 25 років 08 місяців 18 днів…».

Отже, як вказує позивач, судом вже було встановлено, що у позивача наявний необхідний стаж для призначення пенсії за вислугою років, а тому ця обставина вже не потребує доказування.

Право на пенсію за вислугою років у позивача виникло з 24.09.2021, коли діяла редакції Постанови №393 (в редакції з останніми змінами від 15.06.2019), а тому посилання на Постанову №393 (у редакції з 19.02.2022) щодо врахування пільгового стажу тільки для визначення розміру пенсії, а не права є неправомірним.

Представник відповідача надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування відзиву зазначено, що оскільки згідно з поданням Головного управління ДФС України в Луганській області від 16.10.2024 за №60/12-97 про призначення пенсії позивачу на день звільнення зі служби, тобто на 24.09.2021, позивач має календарну вислугу 2023 роки 08 місяців 03 дні та з урахуванням пільгового обчислення 25 років 08 місяці 18 днів. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей від 17 липня 1992 року №393 передбачено, що для отримання права на призначення пенсії за вислугу років обов`язковою умовою є наявність саме календарної, а не загальної чи пільгової вислуги років. Оскільки на момент звільнення, тобто на 24.09.2021 календарна вислуга років позивача складала 23 роки 08 місяців 03 дні, правові підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України №2262 відсутні.

Позивач надав до суду першої інстанції відповідь на відзив, в якій позивачем наголошено, що позивач при звільнені у 2021 році звернувся до ГУ ДФС у Луганській області із заявою про призначення пенсії за вислугою років. Тобто вчинив необхідні дії для реалізації свого права на отримання пенсії за вислугою років. Той факт, що тільки у 2024 році ГУ ДФС у Луганській області, на виконання окремої ухвали Луганського окружного адміністративного суду, виконало рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 по справі №360/6907/21, не може свідчити про пропуск ОСОБА_1 строків позовної давності. Також, позивач зазначає, що у позові детально зазначено (з посиланням на конкретні норми та висновки Верховного Суду) про належне обчислення вислуги років за законом №2262-XII, та застосування норм у часі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 21.04.2025 у справі № 420/2761/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання призначити пенсію задовольнив повністю.

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 31.10.2024 № 3451 «Про відмову в призначенні пенсії» ОСОБА_1 .

Зобов`язав Головне управління пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно з пунктом «а» частини першої ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 25.09.2021.

Стягнув на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім гривень) грн. 96 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що станом на момент звільнення, тобто на 24.09.2021, календарна вислуга років позивача складала 23 роки 08 місяців 03 дні;

- суд першої інстанції залишив поза увагою, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, встановлений статтею 122 КАС України.

- інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву на позовну заяву.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі № 360/6907/21 визнано протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області щодо відмови в оформленні та направленні до відповідного органу Пенсійного фонду України матеріалів для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у Луганській області оформити та направити матеріали до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому судовому рішенні.

У Рішенні встановлено: «… Судом встановлено, що позивач проходив військову службу в Головному управлінні Державної фіскальної служби в Луганській області

Наказом Головного управління Державної фіскальної служби в Луганській області від 24.09.2021 №146-о «Про звільнення ОСОБА_1 » полковника податкової міліції ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника відділу аналітичної роботи, прогнозування та оцінки ризиків Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області та податкової міліції загалом в запас (з постановкою на військовий облік). Згідно наказу вислуга років станом на день звільнення складає в календарному обчисленні - 23 року 08 місяців 03 дні, у пільговому обчисленні - 25 років 08 місяців 18 днів.

21.09.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області усі документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років.

18.10.2021 відповідач листом від №Г/682/14/12-97-05 повідомив позивача про відсутність правових підстав для оформлення пакету документів та направлення його до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області для призначення пенсії за вислугу років...».

Також рішенням встановлено: «…Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Правові висновки застосування статті 12 Закону №2262-ХІІ, щодо наявності у осіб права на пенсію за вислугою років з врахуванням пільгового стажу викладені у постановах Верховного Суду від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, від 16.03.2021 №826/16811/18. та постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021у справі 805/3923/18-а.

Як встановлено судом, з врахуванням пільгового стажу, вислуга військової служби позивача становить 25 років 08 місяців 18 днів…».

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №360/6907/21 встановлено:

«… Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі №360/6907/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Зазначене рішення набрало законної сили 24.02.2022.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 заяву адвоката Басули Богдана Ігоровича про визнання протиправною бездіяльності в порядку статті 383 КАС України у справі №360/6907/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області щодо невиконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року по справі №360/4090/21, що полягає у відмові в оформленні та направленні до відповідного органу Пенсійного фонду України матеріалів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у Луганській області вжити заходи щодо усунення порушень статті 129-1 Конституції України та статті 370 КАС України шляхом оформлення та направлення матеріалів до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 17.09.2024 встановлено Головному управлінню Державної фіскальної служби у Луганській області новий строк для надання звіту про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі №360/6907/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії протягом 1 (одного) місяця з дня отримання копії ухвали.

На виконання ухвали суду від 17.09.2024 Головним управлінням Державної фіскальної служби у Луганській подано звіт від 17.10.2024 про виконання судового рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі №360/6907/21...

… А отже, Головним управлінням ДФС у Луганській області повністю виконано рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі №360/6907/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії…».

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 24.10.2024 у справі №360/6907/21 прийнято звіт Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду 28.11.2023 у справі № 360/1198/23.

31.10.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №3451 «Про відмову в призначенні пенсії» ОСОБА_1 .

Мотивуючі відмову у призначенні пенсії, орган пенсійного фонду зазначив, що ОСОБА_1 має календарну вислугу років 23 роки 08 місяців 03 дні та з урахуванням пільгового обчислення 25 років 08 днів 18 днів.

Вважаючи вищевказане рішення відповідача протиправним позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначив суд, у рішенні Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року по справі №360/6907/21 судом встановлено: «…Як встановлено судом, з врахуванням пільгового стажу, вислуга військової служби позивача становить 25 років 08 місяців 18 днів…».

З наведеного, оскільки вислуга років позивача у пільговому обчисленні стажу його роботи на день звільнення становить 25 років 08 місяців 18 днів (з якої календарна вислуга років складає 23 роки 08 місяців 03 дні + пільгова), суд першої інстанції виснував, що у відповідності до пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII позивач набув право на призначення пенсії за вислугою років на підставі цього Закону.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ключе питання, в контексті розгляду даної справи, в межах доводів апеляційної скарги, стосується правомірності відмови пенсійного органу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" частини 1 статті 12 Закону №2262-XII з урахуванням її пільгового обчислення, виходячи з приписів Постанови №119, якою внесено зміни до Постанови №393, чинної на момент прийняття спірного рішення про відмову у призначенні пенсії.

Вирішуючи спірне питання колегія суддів виходить з такого.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом №2262-XII.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, серед іншого: з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

Статтею 17 цього Закону визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею цього Закону встановлено порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. Своєю чергою, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 (далі - Порядок №393).

Цей Порядок визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Положеннями статті 12 Закону №2262-XII визначено, що право на пенсію за вислугу років відповідно виникає за наявності двох умов: звільнення зі служби та наявності необхідної вислуги років.

Цим законом передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Порядком №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Порядком №393.

Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження військової служби в певний, визначений у законодавчому порядку, період часу. Така можливість передбачена Порядком №393.

Визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.

Закон №2262-XII як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-XII вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262-XII календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

Своєю чергою, передбачені статтею 17-1 Закону №2262-XII пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку № 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

З урахуванням викладеного Суд вважає, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що моментом виникнення у позивача права на пенсію за вислугою років є дата звільнення зі служби, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати умови призначення пенсій за вислугу років, які діяли на момент звільнення позивача зі служби (див. постанови Верховного Суду від 31.01.2024 у справі № 120/7300/22, від 15.01.2024 у справі № 240/22910/22, від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22).

З матеріалів справи убачається, що позивач був звільнений зі служби 24.09.2021 згідно наказу №146-о, і на вказану дату діяла редакція Порядку № 393 (до змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119), яка передбачала зарахування пільгового стажу саме для призначення пенсії.

Так, відповідно до підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393 ( у редакції на час звільнення позивача зі служби 24.09.2021) до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Відтак, на момент звільнення позивача зі служби, до вислуги років для призначення пенсії підлягала зарахуванню вислуга років на пільгових умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі № 360/6907/21 встановлено, що «…з врахуванням пільгового стажу, вислуга військової служби позивача становить 25 років 08 місяців 18 днів…».

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, за наведених обставин, оскільки на момент звільнення зі служби вислуга років позивача у пільговому обчисленні складала 25 років 08 місяців 18 днів, у відповідності до пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII, суд першої інстанції правильно виснував, що позивач набув право на призначення пенсії за вислугою років на підставі цього Закону.

За наведеного, є правильними висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, встановлений статтею 122 КАС України.

Колегія суддів відхиляє вказані аргументи скаржника, позаяк, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом про оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України від 31.10.2024 № 3451 «Про відмову в призначення пенсії ОСОБА_1 » 28.01.2025, тобто з дотриманням строку, встановленого частиною 2 статті 122 КАС України.

Інші доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994.

При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001)

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 у справі № 420/2761/25 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді Г.В. Семенюк А.Г. Федусик