Справа № 460/12129/25
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

за результатами вирішення заяви про відвід

30 липня 2025 року Р і в н е №460/12129/25

Рівненський окружний адміністративний суд в складі судді Д.П. Зозулі, розглянувши в письмовому провадженні заяву про відвід у адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про відвід головуючого судді,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у перерахунку пенсії; зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за спірний період з моменту призначення пенсії і по день набрання рішенням суду законної сили (за весь час без обмежень з підстави наявності вини відповідача) з застосуванням відповідних коефіціентів; стягнення з відповідача на користь позивача 3000000 грн завданої моральної шкоди.

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду Дорошенко Н.О. від 22.07.2025 позовну заяву залишено без руху. Позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 днів з дня вручення ухвали у спосіб подання суду: 1) детальний обґрунтований розрахунок суми моральної шкоди; 2) документа про сплату судового збору в сумі 968,96 грн або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; 3) заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів в обґрунтування поважності причин його пропуску.

28.07.2025 на виконання ухвали суду позивач подав заяву про усунення недоліків, до якої долучив платіжний документ про сплату судового збору. Одночасно з цією заявою позивач подав до суду заяву про відвід судді Дорошенко Н.О.

Ухвалою суду від 29.07.2025 заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді в адміністративній справі №460/12129/25 визнано необґрунтованою та передано справу для визначення судді у порядку, встановленому ч.1 ст.31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2025 для розгляду заяви про відвід судді Дорошенко Н.О. у справі №460/12129/25 визначено суддю Зозулю Д.П.

Вирішуючи питання про відвід суд керується таким.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36, 37 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Суд ухвалою залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Згідно з частинами 3 та 4 ст.40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд дійде до висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

За правилами ч. 8 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 11 ст.40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частиною 12 ст. 40 КАС України обумовлено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Розглянувши заяву про відвід судді, ознайомившись із матеріалами справи, оцінивши доводи заяви, судом встановлено таке.

Як свідчить зміст заяви про відвід судді Дорошенко Н.О., вона подана позивачем на підставі п.4 ч.1 ст.36 КАС України (за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді).

Обґрунтовуючи заяву про відвід судді, позивач зазначив, що "суддя Рівненського окружного адміністративного суду Дорошенко Н.О. підлягає відводу від розгляду адміністративної справи № 460/12129/25 з причини того, що вона є послідовником відомого французького письменника - фантаста [ ] (судове рішення у справі № 33/824/2329/2019), ... , розказує фантастичні речі, а точніше викладає їх у судових рішенням, тим самим порушуючи присягу судді і протиправно перешкоджаючи у доступі до правосуддя незахищеній версті населення позивачу - пенсіонеру, як складової частини права на справедливий та безсторонній суд, визначений ст.6 Конвенції. Даний факт доводиться тим, що всупереч фантастичним твердженням судді Дорошенко Н.О. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2023 року по справі №990/114/23 наголосила "…Суд першої інстанції при вирішенні питання про відкриття провадження у справі не може надати оцінку достатності або недостатності всіх обставин, наявності або відсутності доказів. Ці всі питання можуть вирішуватись на інших стадіях адміністративного процесу. Такі обставини не можуть виступати підставою для залишення позовної заяви без руху та підставами повернення позовної заяви позивачу". Позивач зазначив, що "перекручування суддею Дорошенко Н.О. процесуальних норм відліку строку позовної давності - є перешкоджанням в доступі позивачу до правосуддя та порушенням права на справедливий та безсторонній суд, визначений ст.6 Конвенції". Вказав, що всі надумані недоліки є усунутими і справа підлягає подальшому розгляду в іншому складі суду після відводу (самовідводу) судді Дорошенко Н.О.

Таким чином, зі змісту заяви позивача про відвід судді судом слідує, що фактично її доводи зводяться до незгоди із процесуальним рішенням судді - ухвалою про залишення позовної заяви без руху від 22.07.2025 у справі №460/12129/25.

Вирішуючи заяву про відвід, суд керується і виходить з такого.

Так, доводи позивача викладені в заяві про відвід судді, свідчать про те, що заявлений відвід обумовлений незгодою позивача з процесуальними діями, рішенням (ухвалою) судді, що вчинені під час розгляду цієї справи, та не містить передбачених статтею 36 КАС України підстав для відводу.

При цьому, суд звертає увагу, що в силу вимог ч.4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Окрім того, у висновку № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку із здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Таким чином, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. Відповідно, незгода сторони з вчиненням суддею процесуальних дій та винесеним судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін у справі, не може бути підставою для відводу судді, а може бути викладена в апеляційній скарзі на судове рішення.

Також суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997) (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (відповідно до пунктів 49-52 рішення Європейського суду з прав людини справа "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 09.11.2006) вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Щодо об`єктивного критерію слід зазначити, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналіз наведених положень свідчить, що кожен має право на розгляд справи, зокрема, безстороннім судом, наявність безсторонності визначається за суб`єктивним та об`єктивним критеріями у даній справі, стосовно суб`єктивного критерію, то безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного, а для об`єктивного критерію вирішальним є те, чи можна вважати причини побоювання заінтересованої особи об`єктивно обґрунтованими.

Суд зауважує, що відвід заявлений з підстав, визначених пунктами 2 та 4 ч.1 ст.36 КАС України повинен бути вмотивованим та обґрунтованим, а доведення обставин, які в ньому викладені, покладається на особу, яка заявила про відвід судді/складу суду.

Натомість жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Дорошенко Н.О. стосовно результатів розгляду справи №460/12129/25 або існування об`єктивних обставин, які б свідчили про сумніви у її неупередженості чи об`єктивності під час розгляду цієї справи, позивачем суду не надано і матеріали справи не містять.

За таких обставин, стверджувальні заявником доводи є необґрунтованими і безпідставними.

Таким чином, під час розгляду справи №460/12129/23 має місце безсторонність суду як за суб`єктивним, так і за об`єктивним критеріями, оскільки позивач не надав жодних доказів протилежного.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зазначені позивачем обставини в обґрунтування заяви про відвід судді є суб`єктивними, не підтвердженими належними та допустимими доказами та не свідчать про наявність обґрунтованого сумніву щодо неупередженості або об`єктивності судді, в зв`язку з чим заява ОСОБА_1 про відвід судді Рівненського окружного адміністративного суду Дорошенко Н.О. в адміністративній справі №460/12129/25 є невмотивованою, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 248, 256 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про відвід судді Рівненського окружного адміністративного суду Дорошенко Н.О. у адміністративній справі №460/12129/25 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.П. Зозуля