Справа № 308/7890/25
Суддя: Чепка В. В.
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/7890/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Чепки В. В., за участі секретаря судового засідання Авдєєвої К. Т., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивовано тим, що 03.06.2025 ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі по вул. Східна в с. В. Лази. Позивач зазначає, що хворіє на цукровий діабет. Оскільки йому стало погано через низький рівень цукру в крові, останній вимушений був зупинитися на узбіччі. Водій включив сигнал аварійної зупинки та пішов у заклад за цукром, був відсутні близько 2 хв. Після повернення до автомобіля, продавець торгового павільйону почала на нього сваритися і пригрозила викликати патрульну поліцію. ОСОБА_1 дочекався поліції та дав пояснення працівникам поліції про причини зупинки, через раптовий поганий стан.

Позивач зазначає, що відносно нього було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП, порушено правила зупинки. Вказано на порушення п. 15.9 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 вказує, що інспектором патрульної поліції не було проведено вимірювання засобами вимірювання відстані від транспортного засобу до пішохідного переходу, а відтак притягуючи до відповідальності ОСОБА_1 , працівник поліції керувався припущеннями.

Відтак позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА № 4881008 від 03.06.2025 та закрити провадження у справі.

03.07.2025 до суду надійшов відзив від представника відповідача, де зазначено, що 03 червня 2025 року під час несення служби в м. Ужгород екіпажем Олімп-152 було отримано завдання на службовий планшет про порушення правил дорожнього руху. Відповідно до змісту завдання: громадянка ОСОБА_2 повідомила, що по вул. Олександра Бистіва в м. Ужгород (на ринку Краснодонців) транспортний засіб Citroen Jumper номерним знаком НОМЕР_1 здійснив зупинку ближче 10-ти метрів до пішохідного переходу, водій мало не здійснив наїзд на пішохода. Після прибуття екіпажем на місце виклику, було дійсно виявлено, що вказаний вище транспортний припаркований ближче 10-ти метрів пішохідного переходу по вул. Східна, 3 с. Великі Лази. Водієм вказаного транспортного засобу був ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, здійснивши зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів до пішохідного переходу Маціком В.В. було порушено пункт 15.9.г правил дорожнього руху.

Представник відповідача зазначає, що водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що підтверджується наявністю підпису Позивача в пункті 8 Постанови серії ЕНА № 4881008 та відеозаписом з нагрудного реєстратора поліцейського 470930 о 10 год. 42 хв. В результаті на позивача було винесено постанову за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 (порушення вимог зупинки транспортного засобу). В пункті 8 Постанови серії ЕНА № 4881008 від 03.06.2025 наявний підпис Позивача і ознайомлення його з правами особи, яка притягається до відповідальності, а також наявний підпис отримання копії постанови (пункт 9 Постанови). Всі доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови під підпис було запропоновано отримати її копію.

Відповідач вважає, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, позивач вважає, що його притягнуто до відповідальності безпідставно так як він здійснив зупинку на 2 хв. через необхідність купити ліки. ОСОБА_1 зазначив, що зупинився ближче 10-ти метрів від пішохідного переходу у зв`язку з необхідністю піти в заклад попросити цукор. Даний аргумент позивача не узгоджується із поясненнями Позивача наданими на місці події від 03.06.2025.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери поліцейського БК 470930: о 10 год 38 хв 20 сек Позивач стверджує «... тут поддони стояли... я зупинився на 2 минути, а вона викликала, бо її бус тут не стане...»; о 10 год 39 хв - ОСОБА_2 (громадянка яка здійснила дзвінок на лінію «102») - надає пояснення по суті порушення ПДР Позивачем. О 10 год 42 хв - інспектор ознайомлює позивача з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та повідомляє про те, що буде винесена постанова про адміністративне правопорушення за порушення пункту 15.9.Г ПДР. О 10 год 46 хв - Позивач ставить підписи у постанові та отримує її копію. О10 год 47 хв - чітко видно як транспортний засіб Citroen Jumper з номерним знаком НОМЕР_2 припаркований ближче 10-ти метрів до пішохідного переходу. Аргумент Позивача про те, що він зупинився на 2 хв не заслуговує на увагу суду так, як він нічим не підтверджений.

Відтак, відповідач вважає, що адміністративний позов про скасування постанови про адміністративне порушення таким, що не підлягає до задоволення у зв`язку з тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 09.06.2025 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви. 26.06.2025 позивачем усунуто вказані в ухвалі суду недоліки.

Ухвалою суду від 27.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач підтримав поданий ним позов та просив його задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно з роздруківкою з інформаційного порталу Національної поліції, 03.06.2025 надійшло повідомлення, про те, що транспортний засіб д. н. з. НОМЕР_1 , припаркований на пішохідній зоні біля центрального входу та водій транспортного засобу мало не здійснив наїзд на пішохода.

03 червня 2025 року старшим інспектором 1 взводу, 4 роти УПП батальйону Управління Патрульної поліції в Закарпатській області капітаном поліції Стеблюк М. А. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4881008, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 був визнаний винуватим у тому, що він 03.06.2025 року об 10 год. 42 хв на вул. Східна, 3 в с. Великі Лази, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10 м від пішохідного переходу, чим порушив вимоги п.15.9 (г) ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством ст.1 КУпАП.

Приписами частин 1-3 статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України ч.1 ст.246 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (частини 1, 2 та 3 ст.283 КУпАП).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як встановлено із змісту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за вчинення порушення п.15.9 г ПДР України. При цьому, в якості обставин, які свідчать про порушення ОСОБА_1 вимог п.15.9 г ПДР України у постанові зазначено, що останній 03 червня 2025 року об 10 год 42 хв на вул. Східна,3 в с. Великі Лази, зупинив транспортний засіб ближче 10 метрів від пішохідного переходу.

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення встановлена відповідальність, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - «Правила дорожнього руху, ПДР»).

Пунктами 1.3., 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п. 15.9 г ПДР України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Частиною першою статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно частини першої статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС - Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню

Водночас, постановою Верховного Суду від 14,03.2018 року у справі №760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Крім того, статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовуй свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачем не надано жодних належних доказів того факту, який би підтвердив обставини вимушеної зупинки через погане самопочуття і необхідність купити цукор.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КпАП України, відповідачем надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського БК 470291, на якому чітко зображено, що автомобіль зупинений біля пішохідного переходу, а саме ближче 10 м від нього. Позивач вказаний факт не заперечує, що зафіксовано на вказаному відеозаписі.

З огляду на викладене, суд вважає, що автомобіль позивача припарковано з порушенням ПДР України, відповідальність за яке передбачено частиною 1 статті 122 КУпАП України, та факт вчинення позивачем даного правопорушення, яке суттєво перешкоджало дорожньому руху, підтверджено належними доказами.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що відповідачем доведено правомірність прийняття постанови від 03.06.2025 серії ЕНА №4881008.

Отже, в діях позивача наявних склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП.

Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, позивач суду не надав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, в зв`язку з чим у задоволені позовну необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 77, 79, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

у х в а л и в:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови серії ЕНА №4881008 від 03.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дату складання повного тексту рішення відкладено на строк до п`яти днів.

Суддя В.В. Чепка