Справа № 120/9001/25
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

29 липня 2025 р. Справа № 120/9001/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Дмитришена Руслана Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви Хмільницької міської ради Вінницької області до Державного реєстратора Кудлаївської сільської ради Немирівського району Вінницької області Козловського Миколи Сергійовича

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернулася з адміністративним позовом Хмільницька міська рада Вінницької області до Державного реєстратора Кудлаївської сільської ради Немирівського району Вінницької області Козловського Миколи Сергійовича

У позовній заяві позивач просив:

- визнати дії Державного реєстратора Кудлаївської сільської ради Немирівського району Вінницької області Козловського Миколи Сергійовича незаконними;

- визнати недійсною державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: вул. Івана Богуна, 81А, м. Хмільник, Вінницька область, зареєстроване за ТОВ "Хмільницький завод залізобетонних виробів";

- зобов`язати відповідача внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою від 08.07.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позову шляхом надання до суду письмової заяви про уточнення прохальної частини позовної заяви з метою чіткого формулювання змісту позовних вимог у відповідності із вимогами ст. 5 та п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Позивач 21.07.2025 подав уточнену позовну заяву, у якій просить:

- визнати незаконними дії Державного реєстратора Кудлаївської сільської ради Немирівського району Вінницької області Козловського Миколи Сергійовича вчинені 26.02.2020 року щодо держаної реєстрації права власності за ТОВ «Хмільницький завод залізобетонних виробів» на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок (гуртожиток) площею 2952.2 кв.м. за адресою Вінницька область, м. Хмільник, вулиця Богуна Івана, будинок 81а;

- визнати недійсним Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №51347849 на вказане нерухоме майно, внесене 26.02.2020 року державним реєстратором Кудлаївської сільської ради Немирівського району Вінницької області Козловським Миколою Сергійовичем за заявою ТОВ «Хмільницький завод залізобетонних виробів», у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- скасувати запис про державну реєстрацію права власності за №35686773 на житловий будинок (гуртожиток) площею 2952.2 кв.м. за адресою Вінницька область, м. Хмільник, вулиця Богуна Івана, будинок 81а зареєстрований за ТОВ «Хмільницький завод залізобетонних виробів»;

- зобов`язати державного реєстратора Виконавчого комітету Хмільницької міської ради внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зміни шляхом скасування запису про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Хмільницький завод залізобетонних виробів» на вказаний об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до п. п. 3, 5, 6 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Оглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали, доходжу висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі за цим позовом слід відмовити з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень п. 1, 2, 7 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг. Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Так, у позовній заяві зазначено, що відповідно до висновку Міністерства юстиції України від 21.10.2024 № 3013/5 встановлено, що ОСОБА_1 проведено реєстрацію права власності за ТОВ "Хмільницький завод залізобетонних виробів" на будинок гуртожитку, загальною площею 2952,2 км.м., житловою площею 1213,7 кв.м., що за адресою: вул. Івана Богуна, 81А, м. Хмільник, Вінницька область.

Позивач зазначає, що майно знаходиться на території міста Хмільник, громада має першочергове право на його набуття у власність після встановлення безхазяйного статусу. Незаконна реєстрація майна позбавляє громаду майнових прав, суперечить публічним інтересам та завдає шкоди бюджетній сфері.

У заяві про уточнення позовних вимог позивач, серед іншого, просить визнати недійсним Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №51347849 на вказане нерухоме майно, внесене 26.02.2020 року державним реєстратором Кудлаївської сільської ради Немирівського району Вінницької області Козловським Миколою Сергійовичем за заявою ТОВ «Хмільницький завод залізобетонних виробів», у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Суд враховуючи правові висновки, висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №826/8592/16, вважає за необхідне зазначити, що вирішення судом питання щодо скасування рішення про державну реєстрацію права власності третьої особи (Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільницький завод залізобетонних виробів") як нового власника спірного нерухомого майна та відновлення попередніх записів про обтяження такого нерухомо майна матиме безпосередній вплив на права та інтереси зазначеної третьої особи як нового його власника та, крім іншого, не відновить права позивача у цій справі на спірне майно.

Наведене свідчить про наявність у цій справі спору про право цивільне, що, у свою чергу, унеможливлює здійснення її розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Вказане відповідає неодноразово висловленим Великою Палатою Верховного Суду правовим висновкам щодо юрисдикції спорів за участю державного реєстратора (нотаріуса) як суб`єкта владних повноважень.

Так, згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, які були наведені у постанові від 04.09.2018 у справі №823/2042/16, у разі якщо позивач не був заявником стосовно оскаржених ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Крім того, у цій постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного в її постанові від 13.06.2018 у справі №820/2675/17, зокрема, на тій підставі, що скасування державної реєстрації права, належного одній особі за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір, що існує між цими особами. Тому такі спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстроване право чи обтяження, мають вирішуватися залежно від суб`єктного складу їх сторін судами господарської або цивільної юрисдикції.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №490/5986/17-ц вказано на те, що при визначенні юрисдикційності спору з державним реєстратором чи щодо оскарження його дій критерієм розмежування юрисдикційності спору є предмет оскарження. Якщо позивач оскаржує дії державного реєстратора з приводу розгляду його заяви з підстав протиправності відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, і цей спір не стосується речових прав чи обмежень на нерухоме майно третіх осіб, то такий спір є публічно-правовим і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Водночас, якщо позивачем оскаржуються дії державного реєстратора щодо вчинення їх за заявами третьої особи, тобто стосуються правовідносин, які виникли чи виникають між державним реєстратором і іншою, відмінною від позивача, особою, вбачається спір про право між позивачем та іншою особою щодо нерухомого майна, який повинен розглядатися у порядку цивільного чи господарського судочинства, залежно від суб`єктного складу сторін, та є за своєю природою приватноправовим спором.

В цьому випадку, оскаржуване позивачем рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 51347849 прийняте державним реєстратором на підставі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільницький завод залізобетонних виробів", а тому правовідносини між сторонами у цій справі, виходячи із їх суті, змісту та наслідків, не мають ознак публічно-правових, оскільки стосується скасування рішення та визнання протиправними дій державного реєстратора, внаслідок яких, зокрема, виникло інше речове право третьої особи.

Вказане виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Зважаючи на характер спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін, суд доходить висновку, що вказаний спір не належить до юрисдикції адміністративних судів та підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно із ч. 6 ст. 170 КАС України передбачено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

При чому згідно ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у вказаній адміністративній справі та зазначає про право позивача звернутися за захистом своїх інтересів у порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. 170, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Хмільницької міської ради Вінницької області до Державного реєстратора Кудлаївської сільської ради Немирівського району Вінницької області Козловського Миколи Сергійовича про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

2. Роз`яснити позивачу, що розгляд такої справи здійснюється в порядку господарського судочинства.

3. Роз`яснити позивачу, що згідно з ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна