Справа № 400/3921/25
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/3921/25

Головуючий в 1 інстанції: Величко А.В. Дата і місце ухвалення: 30.05.2025р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просила суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії згідно з рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021р. №1-р(ІІ)/2021, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок основної пенсії ОСОБА_1 за період з 08.04.2021р. згідно з рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021р. №1-р(ІІ)/2021, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та виплатити основну пенсію у розмірі не менше шести мінімальних пенсій за віком.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про здійснення перерахунку її пенсії з 08.04.2021р. відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021р. №1-р(ІІ)/2021 у розмірі шести мінімальних пенсій за віком. Однак, листом від 24.02.2025р. відповідач відмовив у здійсненні відповідного перерахунку, з посиланням на відповідність розміру її пенсії ст.54 Закону №796-ХІІ. Дії Головного управління щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 вважає протиправними та зазначала, що рішенням КСУ від 07.04.2021р. №1-р(ІІ)/2021 визнано такою, що не відповідає Конституції України ч.3 ст.54 Закону №796-ХІІ в редакції Закону №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінет Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Позивач стверджувала, що вона має право на пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком (за первинною редакцією Закону 1996 року), у зв`язку з не приведенням Верховною Радою України нормативного регулювання спірного питання у відповідність з Конституцією України.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 пенсії згідно з рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021р. №1-р(ІІ)/2021, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок основної пенсії ОСОБА_1 за період з 08.04.2021р. згідно рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021р. №1-р(ІІ)/2021, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР, у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та виплатити основну пенсію у розмірі не менше шести мінімальних пенсій за віком.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення від 30.05.2025р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом не враховано, що з урахуванням встановленого Конституційним Судом України порядку і строків виконання рішення від 07.04.2021р. №1-р(ІІ)2021, умовою виникнення у ОСОБА_1 права на перерахунок пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком було не приведення Верховною Радою України протягом трьох місяців з дня ухвалення КСУ цього рішення (до 07.07.2021р.) нормативного регулювання спірного питання у відповідність з Конституцією України. На виконання відповідного рішення КСУ 29.06.2021р. прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» №1584-ІХ, яким шляхом внесення змін до Закону №796-ХІІ визначено новий розмір пенсії по інвалідності осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Закон №1584-ІХ неконституційним не визнавався та був чинним станом на дату виникнення спірних правовідносин. За вказаних обставин, відсутні підстави для застосування норми частини 4 статті 54 Закону №796-ХІІ, яка б передбачала виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком.

ОСОБА_1 подала письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ГУ ПФУ в Миколаївській області лишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що всупереч рішенню КСУ від 07.04.2021р. №1-р(ІІ)2021 прийняттям Закону №1584-ІХ не досягаються мінімальні гарантії у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. А відтак, слід застосовувати норми Закону №796-ХІІ в редакції Закону №230/96-ВР.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є потерпілою від Чорнобильської катастрофи 1 категорії з числа потерпілих від наслідків аварії на ЧАЕС, має інвалідність ІІІ групи, яка встановлена безстроково.

Позивач перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Розмір пенсії позивача станом на 01.02.2025р., згідно із Законом №1584-ІХ, складає 5621,66 грн., а саме:

5450,84 грн. мінімальна пенсія для осіб з інвалідністю;

170,82 грн. додаткова пенсія інвалідам ІІІ групи з числа потерпілих ЧАЕС згідно п.5 постанови КМУ від 23.11.2011р. №1210.

10.02.2025р. ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою щодо перерахунку пенсії відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком.

Листом від 24.02.2025р. №2872-2089/А-02/8-1400/25 Головне управління повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку та виплати її пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком. Відмова мотивована тим, що відповідно до ст.54 Закону №796-ХІІ із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 29.06.2021р. №1584-ІХ, які набрали чинності з 01.07.2021р., в усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими, зокрема, для ІІІ групи інвалідності 3700 грн. Роз`яснено, що іншого розміру пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, особам, віднесеним до категорії 1, ніж визначений ст.54 Закону №796-ХІІ, чинним законодавством не передбачено.

Не погоджуючись із правомірністю дій ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, посилаючись на невідповідність їх рішенню Конституційного Суду України від 07.04.2021р. №1-р(ІІ)/2021, ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість посилань ГУ ПФУ в Миколаївській області, що на виконання рішення КСУ від 07.04.2021р. №1-р(ІІ)/2021 Верховною Радою України прийнятий Закон №1584-ІХ, яким внесені зміни до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та визначено новий розмір пенсії по інвалідності осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Суд зазначив, що законодавець, ураховуючи спеціальний юридичний статус осіб, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, на реалізацію статті 16 Конституції України установив у Законі №796-XII саме мінімальні розміри державної пенсії для осіб із інвалідністю, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою як гарантію їх соціального захисту. Змінюючи законодавче регулювання у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи держава не повинна вдаватися до обмежень, що порушують сутність їх індивідуальних прав, а досягнутий рівень соціального захисту має бути збережено. За висновками суду, прийняттям Закону №1584-IX, всупереч рішенню Конституційного Суду України від 07.04.2021р. №1-р(ІІ)/2021, не досягаються мінімальні гарантії у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. А відтак, до спірних правовідносин слід застосувати норми Закону №796-XII в редакції Закону №230/96-ВР.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

При вирішенні даного спору встановленню, передусім, підлягає порядок застосування Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII з урахуванням юридичної позиції Конституційного Суду України, висловленої у рішенні від 07.04.2021р. №1-р(ІІ)/2021, під час нарахування особі пенсії за цим Законом.

Частиною 4 статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №230/96-ВР, яка була чинною до внесення змін Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII, передбачено таке:

«В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком».

28.12.2014р. Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII, яким текст ст.54 Закону №796-XII викладено у редакції, згідно якої умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначає Кабінет Міністрів України в актах із відповідних питань.

Змінивши пп.13 п.4 розділу I Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII законодавче регулювання мінімальних розмірів державних пенсій, Верховна Рада України скасувала соціальні гарантії, передбачені ч.4 ст. 54 Закону №796-XII у редакції Закону №230/96-ВР.

Згодом, мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначено в Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011р. №1210 зі змінами (далі - Порядок № 1210).

Згідно п.11 Порядку №1210, мінімальний розмір пенсії становить, зокрема, для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї:

осіб з інвалідністю I групи - 180 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

осіб з інвалідністю II групи - 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

осіб з інвалідністю III групи - 145 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Тобто, раніше визначений статтею 54 Закону №796-XII розмір пенсій було знижено.

Рішенням від 07.04.2021р. №1-р(ІІ)/2021 Конституційний Суд України визнав такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), ч.3 ст.54 Закону №796-XII у редакції Закону №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінет Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Конституційний Суд України вирішив, що ч.3 ст.54 Закону №796-XII у редакції Закону №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінет Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визнана неконституційною, втрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

За рішенням Конституційного Суду України, Верховній Раді України належало протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення привести нормативне регулювання, встановлене ст.54 Закону №796-XII у редакції Закону №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням (від 07.04.2021р. № 1-р(ІІ)/2021).

Тобто, за результатами виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021р. №1-р(ІІ)/2021 Верховна Рада України, з метою врегулювання на законодавчому рівні розмірів пенсій для осіб з інвалідністю, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, мала прийняти не будь-який закон, а такий, що відповідає Конституції України та рішенню Конституційного Суду України від 07.04.2021р. №1-р(ІІ)/2021.

29.06.2021р. Верховною Радою України, на виконання рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021р.№1-р(II)/2021, прийнято Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» №1584-IX, який набрав чинності 01.07.2021р., відповідно до якого ст.54 Закону №796-XII викладено у новій редакції:

«В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими:

для I групи інвалідності - 6000 гривень;

для II групи інвалідності - 4800 гривень;

для III групи інвалідності - 3700 гривень;

для дітей з інвалідністю - 3700 гривень.»

Вказане свідчить, що статтею 54 Закону №796-ХІІ в редакції Закону №1584-ІХ визначені розміри пенсій, які є нижчими, аніж ті, що були встановлені зазначеною статтею в редакції Закону №230/96-ВР.

В подальшому, Конституційний Суд України прийняв рішення від 03 квітня 2024 року №4-р(І)/2024, в якому за результатом аналізу статей 3, 16, 50 Конституції України, свого Рішення від 07 квітня 2021 року №1-р(ІІ)/2021 констатував, що Верховна Рада України Законом №1584-IX повторно запровадила правове регулювання з тим самим недоліком, а саме визначила у частині третій статті 54 Закону №796-ХІІ мінімальні розміри державної пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірах менших, ніж їх було гарантовано положеннями зазначеного закону в редакції Закону №230/96-ВР.

У цьому Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що пенсія за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначається особам виходячи з імперативних вимог Конституції України як особлива форма відшкодування завданої їм шкоди та є такою, що не може бути скасованою чи зменшеною, поставленою в залежність від наявних фінансових ресурсів чи будь-яких інших обставин. Скасування, обмеження або зменшення пенсії для осіб з інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, призведе до порушення сутнісного змісту конституційних засад, якими людське життя та здоров`я визнано найвищими соціальними цінностями. Частиною третьою статті 54 Закону №796-ХІІ (в редакції Закону №1584-IX) вкотре порушено належний рівень соціального захисту та засадничий обов`язок держави щодо відшкодування завданої шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що не відповідає частині першій статті 3, частині другій статті 8, статті 16, частині третій статті 22, частині першій статті 46, частині першій статті 50 Конституції України.

У постанові Верховного Суду від 10 грудня 2024 року у справі №240/1121/24 Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав зазначила, що незважаючи на те, що формально законодавець виконав Рішення Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021 (щодо внесення відповідних змін до Закону № 796-ХІІ в частині надання повноважень уряду визначати розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи), проте встановлені статтею 54 Закону №796-ХІІ (в редакції Закону №1584-IX) нові розміри пенсій є суттєво меншими, аніж їх було гарантовано Законом №796-ХІІ у редакції Закону №230/96-ВР. Врахувавши зазначене, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, вказала, що прийняттям Закону №1584-IX не досягаються, всупереч Рішенню Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року №1-р(ІІ)/2021, мінімальні гарантії у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відтак, Верховний Суд у постанові від 10 грудня 2024 року у справі №240/1121/24 сформував висновок про те, що оскільки внесеними Законом №1584-IX змінами до статті 54 Закону №796-XII встановлено менші розміри пенсії, аніж ті, які було передбачено зазначеною статтею в редакції Закону №230/96-ВР, то до спірних правовідносин слід застосувати норми Закону №796-XII у редакції Закону №230/96-ВР.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 13.05.2025р. по справі №580/7747/24, від 21.05.2025р. по справі №580/7691/24, від 26.05.2025р. по справі №240/928/24.

В силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України висновки Верховного Суду підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин по даній справі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що до спірних правовідносин слід застосувати норми Закону №796-ХІІ у редакції Закону №230/96-ВР, яка б передбачала виплату позивачу пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віком.

Доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Миколаївській області таких висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення від 30.05.2025р. колегія суддів не вбачає.

При вирішенні спору колегія суддів враховує, що з позовними вимогами щодо перерахунку пенсії з 08.04.2021р. ОСОБА_1 звернулася до суду в квітні 2025 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого ст.122 КАС України. Поряд з цим, при вирішенні питання про можливість застосування у даній праві наслідків пропуску строку звернення до суду, передбачених ст.123 КАС України, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, у постановах від 14.02.2023р. по справі №280/9279/20, від 12.07.2023р. по справі № 420/11674/21, від 26.10.2023р. по справі №420/5965/22, від 07.03.2024р. по справі №420/1738/23, згідно якої наявність у суду апеляційної інстанції повноважень скасовувати рішення суду першої інстанції із залишенням позовної заяви без розгляду не надає права суду апеляційної інстанції застосовувати ці повноваження з власної ініціативи. Застосування судом наслідків пропуску строку звернення до суду саме поза межами доводів апеляційної скарги свідчить про порушення судом апеляційної інстанції вимог процесуального законодавства.

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Миколаївській області не порушує питання строків звернення до суду, незгоди з рішенням суду першої інстанції у контексті дотримання позивачем строку звернення до суду з позовом не висловив.

За таких обставин, враховуючи положення ст.308 КАС України (межі перегляду судом апеляційної інстанції), а також те, що розгляд судом справи, позов у якій подано за межами строків звернення, не відноситься до порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, передбачених частиною третьою статті 317 КАС України, колегія суддів не вбачає можливості застосувати передбачені ст.123 КАС України наслідки пропуску строку звернення до суду та залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду в частині позовних вимог, заявлених з пропуском строку звернення.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа у відповідності до п.3 ч.6 ст.12 КАС України, належить до категорії справ незначної складності, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 29 липня 2025 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук