Справа № 542/301/25
Суддя: Афанасьєва Ю. О.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/301/25
Провадження № 2-а/542/2/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції НП України, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4044478 від 10.02.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції НП України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4044478 від 10.02.2025 року.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою інспектора УПП роти УПП батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капітана поліції Тимошенка В.Г. серія ЕНА №4044478 від 10.02.2025 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 3 ст. 140 КУпАП за те, що 10.02.2025 року об 11 год. 08 хвилин в селі Руденківка по вул. Гагаріна,2, проводив дорожні роботи по заміні освітлення вулиці Гагаріна в селі Руденківка Новосанжарського району (Полтавського району), при цьому не огородивши місце проведення дорожніх робіт відповідними дорожніми знаками згідно типової схеми ОДР, чим порушив вимоги п.1.6 ПДР України - порушення нормативів щодо обладнання на дорогах, вулицях залізничних переїздах місць провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій, а також не усунення після закінчення.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

Так зазначає, що він 10.02.2025 року зупинив службовий автомобіль на узбіччі поза проїзною частиною грунтової дороги по вулиці Гагаріна,2 в селі Руденківка, Полтавського району Полтавської області, для проведення електромонтером відділу благоустрою при виконавчому комітеті Новосанжарської селищної ради заміни лампи у світильнику вуличного освітлення села Руденківка. Зупинку автомобіля було зафіксовано увімкненням сигналу аварійної зупинки транспортного засобу.

Зупинений автомобіль не заважав проїзду інших транспортних засобів проїзною частиною даної вулиці, яка не є вулицею інтенсивного руху транспортних засобів.

Під час завершення заміни лампи у світильнику вуличного освітлення під`їхав автомобіль патрульної поліції та одним з інспекторів було надано зауваження щодо відсутності огородження відповідними дорожніми знаками місця проведення робіт, після чого автомобіль патрульної поліції поїхав.

При виїзді з вулиці Гагаріна в селі Руденківка його зупинив той самий автомобіль патрульної поліції та Інспектор УПП роти УПП батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капітан поліції Тимошенко В.Г. (посада та прізвище зазначене в постанові) повідомив його, що ним виноситься постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за порушення частини 3 статті 140 КУпАП, а саме, за не огородження відповідними дорожніми знаками місця проведення дорожніх робіт.

Вказує про те, що інспектор здійснив розгляд справи не на місці вчинення, правопорушення, а від`їхавши від нього, при цьому не повідомивши його про те, що ним допущено порушення та буде винесено відповідну постанову.

Крім того, у винесеній постанові інспектором було допущено порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі щодо оформлення постанови про накладення адміністративного стягнення, зокрема:

1) в пункті 4 постанови «Особа, щодо якої розглядається справа» допущено виправлення у прізвищі особи, щодо якої розглядається справа, невірно було вказано прізвище « ОСОБА_2 » та в подальшому виправлено ручкою з чорним чорнилом на « ОСОБА_3 » та не вірно внесено дані щодо адреси місця проживання;

2) не внесено дані про транспортний засіб (марка, модель, реєстраційний номер, належність);

3) відповідно до пункту 7 постанови до постанови додаються Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі 467810, однак даний акт в його присутності не складався, ним не підписувався та до копії постанови йому не надавався;

4) в пункті 9 постанови також не вірно вказано його прізвище « ОСОБА_2 ».

Отже, він не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинуватим, а постанову серії ЕНА №4044478 від 10.02.2025 необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Просив скасувати постанову інспектора УПП роти УПП батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капітана поліції Тимошенка В.Г. серії ЕНА №4044478 від 10.02.2025 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за порушення ч. 3 ст.140 КУпАП., як незаконну та закрити справу.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с.41,57, 62-63), надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив позов задовольнити (а.с. 64).

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції НП України в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с.42,55,60), надавши відзив на адміністративний позов (а.с.30-32), в якому зазначив, що повністю заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Зазначає, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме: 10.02.2025 року об 11 год 08 хв ОСОБА_1 проводив дорожні роботи по заміні освітлення по вул. Гагаріна, 2 в с. Руденківка, Новосанжарського р-ну, при цьому не огородивши місце проведення дорожніх робіт відповідними дорожніми знаками згідно типової схеми організації дорожнього руху, чим порушив п. 1.6 ПДР України.

До постанови додається відео з нагрудної камери, що слугує беззаперечним доказом вини позивача, містить інформацію щодо предмета доказування (на відео чітко зафіксовано факт порушення). Дане відео зафіксовано на технічний засіб, що має функції відеозапису і використовується органами Національної поліції для забезпечення публічної безпеки і громадського порядку. Доказ є достовірним, за допомогою нього можна встановити дійсні обставини справи, а саме наявність факту порушення ПДР України з боку водія автомобіля.

Щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення вказує, що під час розгляду справи позивача було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Жодних обмежень в користуванні правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи не було, що підтверджується особистим підписом позивача у постанові.

Відповідачем на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КУпАП надано належні та допустимі докази для доведення наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення. В свою чергу позивач у позові не спростовує факту вчинення ним адміністративного правопорушення, до позову не додає жодних доказів, які б свідчили про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Розгляд справи проводити без її участі.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с.49,56,61), надавши заяву про розгляд справи без участі представника, просить врахувати відзив, наданий представником УПП в Полтавській області ДПП та відмовити в задоволенні позову (а.с. 50).

Суд, вивчивши матеріали справи, безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши докази по справі, дійшов до такого висновку.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові серії ЕНА №4044478 від 10.02.2025 року зазначено, що 10.02.2025 об 11 год. 08 хв. в с.Руденківка, вул.Гагаріна, 2, ОСОБА_1 проводив дорожні роботи по заміні освітлення вулиці Гагаріна в с.Руденківка Новосанжарського району, при цьому не огородивши місце проведення дорожніх робіт відповідними дорожніми знаками згідно типової схеми ОДР, чим порушив п.1.6. ПДР порушення нормативів щодо обладнання на дорогах, вулицях, залізничних переїздах, місць провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій, а також неусунення після закінчення, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.140 КУпАП (а.с.9).

Згідно з ч.3 ст.140 КУпАП передбачена відповідальність за порушення нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах місць: провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій тощо, а так само неусунення після закінчення робіт перешкод і неприведення автомобільної дороги, вулиці, залізничного переїзду в стан, що гарантує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів та пішоходів.

Отже, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Суб`єктами цього правопорушення є як громадяни, так і посадові особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю як умислу, так і необережності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а такожіншими документами.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

За приписами ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з п.2 ч.1 ст.40 Закону України « Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п.п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.

Отже, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

Відповідач у оскаржуваній постанові, вказав, що ОСОБА_1 проводив дорожні роботи по заміні освітлення вулиці Гагаріна в с.Руденківка Новосанжарського району, при цьому не огородивши місце проведення дорожніх робіт відповідними дорожніми знаками згідно типової схеми ОДР, чим порушив п.1.6. ПДР порушення нормативів щодо обладнання на дорогах, вулицях, залізничних переїздах, місць провадження робіт, залишення дорожніх машин, будівельних матеріалів, конструкцій, а також неусунення після закінчення.

ОСОБА_1 , заперечуючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.140 КУпАП посилалася на те, що він є невинуватим у вчиненні такого правопорушення, оскільки 10.02.2025 року він зупинив службовий автомобіль на узбіччі поза проїзною частиною грунтової дороги по вулиці Гагаріна,2 в селі Руденківка, Полтавського району Полтавської області, для проведення електромонтером відділу благоустрою при виконавчому комітеті Новосанжарської селищної ради заміни лампи у світильнику вуличного освітлення села Руденківка. Зупинку автомобіля було зафіксовано увімкненням сигналу аварійної зупинки транспортного засобу. Зупинений автомобіль не заважав проїзду інших транспортних засобів проїзною частиною даної вулиці, яка не є вулицею інтенсивного руху транспортних засобів.

Так, виходячи з викладеної в постанові про накладення адміністративного стягнення фабули правопорушення, вбачається, що адміністративне правопорушення полягає у тому, що ОСОБА_1 проводив дорожні роботи по заміні освітлення по вул. Гагаріна, 2 в с. Руденківка, Новосанжарського р-ну, при цьому не огородивши місце проведення дорожніх робіт відповідними дорожніми знаками згідно типової схеми організації дорожнього руху.

При цьому адміністративна відповідальність, настає за наявністю певних підстав, якими є фактичні, нормативні (юридичні) та процесуальні.

Так до фактичних підстав відноситься, зокрема, факт вчинення проступку. Юридичні (нормативні) підстави утворюють норми за якими діяння визнається адміністративним проступком (правопорушенням), визначаються заходи примусу за виконання складу проступку, суб`єкти відповідальності і юрисдикції, правила, за якими накладаються і виконуються стягнення, забезпечується законність, права учасників провадження тощо. А процесуальні підстави це наявність процесуальних норм, які забезпечують притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та документів, оформлених відповідно до встановлених вимог та за визначеною законодавством процедурою.

Оскільки диспозиція ч.3 ст.140 КУпАП є бланкетною нормою права, то при викладенні обставин правопорушення, відповідно до вимог ст.283 КУпАП має бути зазначено конкретний пункт, статтю, частину статті відповідного нормативного акту, порушення якого інкриміноване особі.

Однак, в оскаржуваній постанові не зазначено про порушень конкретних нормативів, правил, технічніх умов, норм чи стандартів, порушення/недотримання вимог яких порушив чи не дотримався ОСОБА_1 .

Зазначаючи, про вчинення ОСОБА_1 вказаного діяння, інспектор вказав матеріальну норму, яка була ним порушена, як п.1.6 ПДР України.

Так, згідно з п.1.6 ПДР України використовувати дороги не за їх призначенням дозволяється з урахуванням вимог статей 36-38 Закону України "Про автомобільні дороги".

В той же час ст.36 Закону України "Про автомобільні дороги" регламентує порядок використання автомобільних доріг у випадках, не пов`язаних з основним їх призначенням, в якій йдеться про Порядок використання автомобільних доріг загального користування для проведення народних гулянь та інших масових заходів, спортивних змагань (кроси, автоперегони, велоперегони тощо).

Стаття 37 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачає провадження виробничої діяльності на автомобільних дорогах (Будівництво споруд, об`єктів дорожнього сервісу, автозаправних станцій, прокладення інженерних мереж та виконання інших робіт), для чого, зхокрема, передбачено отримання дозволу.

Стаття 38 Закону України "Про автомобільні дороги" регулює розміщення рекламоносіїв на автомобільних дорогах.

В даному же випадку, виходячи зі оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за проводення дорожніх робіт по заміні освітлення на вулиці населенного пункту, при виконанні чого не огородив місце проведення дорожніх робіт відповідними дорожніми знаками згідно типової схеми ОДР.

Так, згідно з п.1.10 ПДР України дорожні роботи це роботи, пов`язані з будівництвом, реконструкцією, ремонтом чи утриманням автомобільної дороги (вулиці), штучних споруд, споруд дорожнього водовідводу, інженерного облаштування, встановленням (ремонтом, заміною) технічних засобів організації дорожнього руху; дорожні роботи - роботи, пов`язані з будівництвом, реконструкцією, ремонтом чи утриманням автомобільної дороги (вулиці), штучних споруд, споруд дорожнього водовідводу, інженерного облаштування, встановленням (ремонтом, заміною) технічних засобів організації дорожнього руху.

В наданому відзиві на позов представник відповідача посилється на те, що вимоги щодо огородження та організації дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт у межах смуги відведення автомобільних доріг загального користування та в межах червоних ліній вулиць та доріг населених пунктів встановлюється ДСТУ 8749:2017«Безпека дорожнього руху. Огородження та організація безпечного руху в місцях проведення дорожніх робіт».

Однак, оскаржувана постанові серії ЕНА № 4044478 від 10.02.2025 не містить посилання на порушення вимог ДСТУ 8749:2017«Безпека дорожнього руху. Огородження та організація безпечного руху в місцях проведення дорожніх робіт» та конкретних положень зазначеного Державного стандарту, порушення/недотримання вимог яких порушив ОСОБА_1 . При тому, що відповідно до п.п. 1.1 Розділу 1 ДСТУ 8749:2917, цей стандарт установлює вимоги щодо огородження та організації дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт у межах смуги відведення автомобільних доріг загального користування та в межах червоних ліній вулиць та доріг населених пунктів та містить 12 розділів, які складаються з відповідних пунктів.

Крім того, на підтвердження факту вчинення правопорушення, зазначеного в постанові ЕНА № 4044478, представником відповідача надано суду диск із відеозаписом, а також акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 10.02.2025 року.

З акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 10.02.2025 вбачається, що в селі Руденківка по вул. Гагаріна,2 відсутні дорожні знаки, згідно типових схем ОДР під час проведення дорожніх робіт (а.с.34).

На наданому же відеозаписі зафіксований спецільний автомобіль з автовишкою, який розмішений на грунтовій дорозі, в кузові якого перебував один чоловік, інший чоловік проводив роботи по обслуговуванню ліхтаря вуличного освітлення, будучи безпосередньо в вишці та ще двоє чоловіків перебували поруч з вказаним автомобілем. Відеозапис триває 14 секунд та будь-яких інших обставин не містить.

Разом з тим частиною 3 статті 12 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, зокрема, що посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані:

-забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху;

-при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху;

-впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів;

-позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами;

-по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження;

-у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла;

-обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху;

-виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки;

-своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами;

-щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

В даному випадку, працівники поліції, виявивши проведення дорожніх робіт, не зазначили та не довели доказами яке підприємство, організація чи установа проводила роботи та які саме; чи призначалась особа, відповідальна за безпеку дорожнього руху та хто саме.

Так, відповідачем не надано жодного доказу виконання саме ОСОБА_1 дорожніх робіт по заміні освітлення (як зазначено в постанові), при тому, що в позові ОСОБА_1 зазначає, що він зупинив службовий автомобіль для проведення електромонтером відділу благоустрою при виконавчому комітеті Новосанжарської селищної ради заміни лампи у ліхтарі вуличного освітлення в с.Руденківка.

З наданого же відео неможливо встановити кто саме з чотирьох чоловіків, які перебували в спеціальному автомобілі та поруч з ним, є ОСОБА_1 та що саме він робив, особи, які зафіксовані на відео, не залучалися інспектором у якості свідків та не були опитані.

А сам по собі факт фіксації проводення дорожніх робіт по заміні освітлення на вулиці населенного пункту, без огородження місце проведення дорожніх робіт відповідними дорожніми знаками не доводить вину саме позивача у невжитті відповідних заходів.

При тому, що матеріали справи взагалі не містять даних щодо посади та місця роботи ОСОБА_1 та покладення на нього обовязків забезпечення нормативів, зазначених у ч. 3 ст. 140 КУпАП.

Інших письмових чи електронних доказів, фото- або відеоматеріалів за допомогою яких зафіксовано порушення ОСОБА_1 нормативів щодо обладнання на автомобільних дорогах, вулицях, а саме: проводення ним дорожніх робіт по заміні освітлення на вулиці населенного пункту, без огородження місце проведення дорожніх робіт відповідними дорожніми знаками, відповідачем не надано, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, що позбавляє суд можливості пересвідчитись щодо наявності складу правопорушення та вини позивача за ч.3 ст.140 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, відсутність об`єктивно зафіксованих доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.140 ч.3 КУпАП, суд вважає недоведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.140 ч.3 КУпАП, у зв`язку з чим спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення ЕНА №4044478 від 10.02.2025 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.140 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною п`ятою статті 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Так, встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААА №185523, у зв`язку з чим звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України Про судовий збір, а доказів понесення сторонами інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не представлено, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.2, 77, 242-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Коценка Валерія Володимировича до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції НП України, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4044478 від 10.02.2025 року задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА №4044478 від 10 лютого 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.140 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.140 КУпАП, закрити.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом 10 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, місце знаходження: вул.Кременчуцька, 2В, с.Розсошенці, Полтавського району, Полтавської області, ;

відповідач - Департамент патрульної поліції, місце знаходження: вул.Федора Ернста, 3, м.Київ, .

Повний текст рішення складений 28 липня 2025 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О. Афанасьєва