Справа № 160/5757/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2025 року м. Дніпросправа № 160/5757/25
(суддя Дєєв М.В., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року у справі №160/5757/25 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Самарівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 лютого 2025 року звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Самарівської міської ради згідно з яким просить:

- визнати бездіяльність виконавчого комітету Самарівської міської ради щодо ремонту дороги протиправною;

- зобов`язати виконавчий комітет Самарівської міської ради виконати рішення виконкому про ремонт дороги;

- стягнути з Виконавчого комітету Самарівської міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

Позов обґрунтовано тим, що на запити позивача, відповідач свідомо ввів його в оману, надавши неправдиву інформацію про включення ремонту дороги до плану робіт на 2024 рік, у результаті чого позивач втратив час, зусилля та зазнав моральних страждань.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, відповідачем надано відповідь по суті порушених питань в межах компетенції та повноважень, своєчасно та без порушень прав позивача. Незгода із певним викладом обставин або невідповідність змісту відповіді уявленням позивача про належність такої відповіді не свідчить про неправомірність дій відповідача та не ґрунтується на вимогах законодавства.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким визнати бездіяльність Виконавчого комітету Самарівської міської ради щодо ремонту дороги за координатами 48.659850, 35.272634 (вул. Партизанська, м. Новомосковськ) протиправною; зобов`язати Виконавчий комітет Самарівської міської ради виконати ремонт дорожнього покриття на вул. Партизанська (від буд. 1 до буд. 140) після розроблення проектно-кошторисної документації та отримання бюджетного фінансування; стягнути з Виконавчого комітету Самарівської міської ради на його користь моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відповідач у листі від 13 травня 2024 року (вих. № 517/0/12-24) повідомив позивача про те, що ремонт дороги включено до плану робіт на 2024 рік, але згодом (18 лютого 2025 року) визнав, що поточний ремонт неможливий, а потрібен капітальний. Це свідчить про надання недостовірної інформації, що ввело позивача в оману та порушило право на доступ до правдивої інформації, гарантоване ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 15 квітня 2024 року на адресу виконавчого комітету Новомосковської міської ради надійшло звернення гр. ОСОБА_1 № РЕЗСО-061 від 14.04.2024 року, зареєстроване виконавчим комітетом Новомосковської міської ради за вх. №М-735, в якому позивач просить провести роботи з відновлення твердого покриття доріг у місті Новомосковськ за координатами 48.659850,35.272634. (вих. № РЄЗСО-092) (а.с.6).

Листом вих. ЗВГ № 517/0/12-24 від 13.05.2024 року заявнику було повідомлено, що за вказаними ним координатами, згідно картографічного сервісувід Google дані координати відповідають вул. Партизанській в місті Новомосковськ. Відповідними службами було здійснено обстеження дорожнього покриття за вказаною адресою. Окрім того, заявнику повідомлялося, що рішенням виконкому поточний ремонт по вул. Партизанській включено до існуючого плану робіт на 2024 рік комунального підприємства «Рідне місто» Новомосковської міської ради, тому вищевказані роботи будуть виконані після проведення відповідних процедур визначених Законом України «Про публічні закупівлі» (а.с.5).

12.02.2025 року на адресу виконавчого комітету Самарівської міської ради надійшло звернення гр. ОСОБА_1 , вих. № РЄЗСО-92, в якому запитувач просив надати інформацію про виконання рішення виконкому щодо поточного ремонту по вул. Партизанській, включеного до існуючого плану робіт на 2024 рік комунального підприємства «Рідне місто» Новомосковської міської рад, як повідомлено в листі вих. ЗВГ № 517/0/12-24 від 13.05.2024 р., надісланого у відповідь на скаргу вих. №РЕЗСО-061 від 14.04.2024 року (а.с.4).

У відповідь на зазначене вище звернення листом вих. ІЗ № 37/0/13-25 від 18.02.2025 року виконавчий комітет Самарівської міської ради повідомив заявника, що комунальним підприємством «Рідне місто» Самарівської міської ради у 2024 році було проведено поточний ремонт дорожнього покриття по вул. Партизанська від буд. 140 до буд.208. Поточний ремонт дорожнього покриття по вул. Партизанській від буд. 1 до буд. 140 не проводився з огляду на наступне: за наслідками обстеження дорожнього покриття по вул. Партизанська, (від буд. 1 до буд. 140) було встановлено неможливість усунення наслідків шляхом проведення поточного ремонту та визначено необхідність проведення капітального ремонту. Окрім того, заявнику повідомлялось, що для проведення капітального ремонту дорожнього покриття чинним законодавством передбачено розроблення проектно-кошторисної документації (далі за текстом ПКД) та проходження експертизи. Таким чином, проведення ремонту дорожнього покриття по вул. Партизанській (від буд. 1 до буд. 140) буде можливо після розроблення проектно-кошторисної документації та наявності відповідного бюджетного фінансування, а також проведення відповідних процедур, передбачених Закону України «Про публічні закупівлі». Також, запитувачу повідомлялося, що роботи з ремонту дорожнього покриття по вул. Партизанській, а саме ремонт дорожнього покриття по вул. Партизанській від буд. 1 до буд. 140 будуть відновлені у 2025 році після розроблення ПКД та за наявності бюджетного фінансування (а.с.5). Правомірність бездіяльності відповідача щодо ремонту дороги по вул. Партизанська в місті Новомосковськ є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до ст. 5 Закон України «Про доступ до публічної інформації» одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закон України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Статтею 19 Закону №2939-VI передбачено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Згідно із статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 15 квітня 2024 року звернувся до відповідача з заявою, в якій просив провести роботи з відновлення твердого покриття доріг у місті Новомосковськ за координатами 48.659850,35.272634 (вих. № РЄЗСО-092) (а.с.6).

За умовами Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом, отриманим або створеним виключно суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та володіти яким у подальшому може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.

Зважаючи на те, що звернення позивача від 14.04.2024 року стосувалося його вимоги провести роботи з відновлення твердого покриття доріг у місті Новомосковськ за координатами 48.659850,35.272634, колегія суддів зробила висновок про те, що таке звернення не є запитом поданим в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», так як таке звернення не містить вимоги про надання публічної інформації, а є зверненням щодо реалізації соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Враховуючи вищезазначені норми, а також порушені позивачем питання у зверненні від 14.04.2024 року, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що таке звернення мало розглядатися відповідачем в порядку Закону України «Про звернення громадян», а тому доводи позивача про порушення відповідачем Закону України «Про доступ до публічної інформації» є безпідставним.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу позивача на те, що листом від 13.05.2024 року його було повідомлено про те, що рішенням виконкому поточний ремонт дороги по вул. Партизанській включено до існуючого плану робіт на 2024 рік, натомість такі роботи будуть виконані після проведення відповідних процедур визначених Закону України «Про публічні закупівлі».

Тобто, зазначена відповідь містить інформацію про включення поточного ремонту дороги по вул. Партизанській включено до існуючого плану робіт на 2024 рік, проте такий лист не містить інформації про рішення відповідача щодо його безумовного проведення у 2024 році. Більш того, позивача проінформовано про те, що такі роботи будуть виконані після проведення відповідних процедур визначених Закону України «Про публічні закупівлі».

Зважаючи на викладені обставини колегія суддів вважає безпідставними твердження позивача про те, що відповідач свідомо ввів позивача в оману, надавши неправдиву інформацію про включення ремонту дороги до плану робіт на 2024 рік.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями частини першої статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи або інтереси.

Отже, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 у справі № 18-рп/2004 термін «порушене право», який вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». При цьому з приводу останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що «поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

Проте право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі №687/1539/16-а та від 4 лютого 2020 року у справі №320/7969/17.

Колегія суддів, зауважує, що неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Відповідно, дії суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо: по-перше, такі дії вчинені владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції і по-друге, оспорювані дії є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

За правилами статті 166 КАС України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Так, предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення, а підставою позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які складаються із фактів, що тягнуть за собою певні правові наслідки: зміну чи припинення правовідносин.

При цьому, предмет позову кореспондує із способами судового захисту права (змістом позову), які визначені статтею 5 КАС України.

Звертаючись до суду з цим позовом позивач просить визнати бездіяльність відповідача щодо ремонту дороги протиправною та зобов`язати відповідача виконати рішення виконкому про ремонт дороги, при цьому в обґрунтування свого позову ОСОБА_1 зазначає про надання відповідачем недостовірної інформації, що ввело позивача в оману та порушило право на доступ до правдивої інформації, гарантоване ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Зазначені обставини свідчать про те, що підстава позову не кореспондується із способами судового захисту права.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що сам по собі факт звернення 14.04.2024 року до відповідача із заявою про проведення роботи з відновлення твердого покриття доріг у місті Новомосковськ за координатами 48.659850,35.272634 не є підставою для звернення до суду з позовом щодо зобов`язання відповідача провести такий ремонт дороги, зважаючи на те, що ремонт дороги, згідно з листом відповідача від 13.05.2024 року можливий після проведення відповідних процедур визначених Закону України «Про публічні закупівлі».

Натомість, позивач не зазначає обставин з посиланнями на докази того, що відповідачем було проведено відповідні процедури визначені Законом України «Про публічні закупівлі».

Зважаючи на те, що в межах спірних відносин судом не встановлено факту надання позивачу неправдивої інформації за його зверненням від 14.04.2024 року, а також те, що позивач не зазначає обставин з посиланнями на докази того, що відповідачем було проведено відповідні процедури визначені Законом України «Про публічні закупівлі», суд апеляційної інстанції зробив висновок про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 .

Зважаючи на те, що судом першої інстанції правильно по суті вирішено справу, а також те, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2025 року у справі №160/5757/25 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 29 липня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва