Справа № 640/38901/21
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року Справа № 640/38901/21 Провадження ЗП/280/707/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат

про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

29.12.2021 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу щорічної одноразової допомоги до 5 травня за 2021 рік в неповному обсязі;

2) зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, як інваліду війни ІІ групи у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком у відповідності до статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням проведеної виплати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач має статус учасника бойових дій та є особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни. Вказує, що розмір щорічної разової грошової допомоги інвалідам ІІ групи у 2021 році становить 14152,00 грн (вісім мінімальних пенсій за віком), проте позивачу нараховано та виплачено щорічну одноразову допомогу до 5 травня за категорією учасника бойових дій за 2021 рік у розмірі 3906,00 грн. Отримавши одноразову грошову допомогу у 2021 році у розмірі, меншому ніж передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач вважає своє право на отримання одноразової грошової допомоги у належному розмірі порушеним.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

31.01.2022 на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що в 2021 році в списках на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, які надійшли до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, прізвище позивача відсутнє.

16.04.2025 Запорізьким окружним адміністративним судом отримано відзив на позовну, аналогічний за змістом наявному у матеріалах справи відзиву. Зазначено, що Центр ніяким чином не порушив права позивача на щорічну одноразову допомогу до 5 травня та її розмір. Щодо порядку встановлення та виплати щорічної грошової допомоги до 5 травня вказано постанова Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 № 325 не суперечить Конституції, прийнята з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». На момент виникнення спірних правовідносин, були чинними нормативно-правові акти, які мали однакову юридичну силу, але по-різному встановлювали розмір щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня (а саме Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Закон України «Про Державний бюджет на 2021 рік»). Оскільки чинним законодавством України, зокрема, Конституцією України, не передбачено розмежування нормативно-правових актів на загальні та спеціальні, відтак, виходячи з принципів теорії держави і права, застосуванню підлягає той закон (норма), який останній регулює суспільно-правові відносини. З огляду на викладене, Центр при проведенні перерахування коштів на виплату щорічної разової допомоги діяв в межах своїх повноважень та відповідно до чинного законодавства і ніяким чином не порушив права та законні інтереси позивача. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.01.2022 у справі №640/38901/21 відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві. На виконання положень пункту 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2825-IX супровідним листом від 26.01.2023 № 03-19/6520/23 матеріали адміністративної справи №640/38901/21 скеровано за належністю до Київського окружного адміністративного суду.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 152 та частини п`ятої статті 153 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», з метою відновлення належного доступу громадян та юридичних осіб до правосуддя у публічно правових спорах наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва. З урахуванням положень Закону України № 2825-IX та результатів авторозподілу судових справ, не розглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва (протокол доступний за посиланням: https://court.gov.ua/gromadjanam/perelik_rozpodil/), матеріали адміністративної справи №640/38901/21 скеровано за належністю до Запорізького окружного адміністративного суду, які надійшли 25.03.2025 за вх.№14306.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 31.03.2025 у справі №640/38901/21 (провадження ЗП/280/707/25) прийнято справу до провадження, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); зобов`язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у строк для подання відзиву на позовну заяви надати суду належним чином засвідчені докази здійснення виплати ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік, передбаченої статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», із зазначенням суми виплати.

Ухвалою від 02.06.2025 суд витребував у сторін докази по справі.

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 24.04.2015, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. Крім того, позивач є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 20.11.2019.

До позову долучено скриншот з застосунку АТ «Ощадбанк» про виплату ОСОБА_1 29.04.2021 суми 3906,00 грн. Тип виплати: мат.допомога.

Згідно з довідкою Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 15.04.2025 №044/290-09 в 2021 році в списках військовослужбовців учасників бойових дій на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, які надійшли до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, прізвище ОСОБА_1 відсутнє.

Не погоджуючись з розміром належної до виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, позивач звернувся з позовом до суду.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяння формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону №3551-XII (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Як визначено статтею 17 цього Закону, фінансування витрат, пов`язаних з введенням його в дію, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 №107-VI (набрав чинності 01.01.2008) частину п`яту статті 12 Закону №3551-XII викладено у новій редакції, за змістом якої разова грошова допомога учасникам бойових дій до 5 травня виплачується щорічно у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України. Аналогічні положення містить підпункт «б» підпункту 2 пункту 20 згаданого розділу II Закону щодо виплати разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни.

Надалі рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 у справі №1-28/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Поряд із цим, правовідносини щодо нарахування, виплати та розмірів одноразової грошової допомоги до 5 травня були з 01.01.2015 також врегульовані пунктом 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України.

Так, Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 №79-VІІІ (набрав чинності 01.01.2015) розділ VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тобто, Кабінету Міністрів України були делеговані повноваження встановлювати зокрема розмір разової грошової допомоги до 5 травня.

Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Конституційний Суд України у цьому рішенні зазначив, що Бюджетним кодексом України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України. Встановлення пунктом 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу іншого, ніж у статтях 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що суперечить принципу верховенства права, встановленому статтею 8 Конституції України.

Частиною другою статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Отже, з 27.02.2020 норми і положення, зокрема статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону №3551-XII, не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. У даному випадку застосуванню підлягають положення статті 12 Закону №3551-XII в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 №367-XIV, частиною четвертою якої встановлено виплату разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. А також положення статті 13 вказаного Закону, частиною четвертою якої встановлено виплату разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни у розмірах: інвалідам І групи десять мінімальних пенсій за віком; ІІ групи вісім мінімальних пенсій за віком; ІІІ групи сім мінімальних пенсій за віком.

Наведене відповідає правовому висновку, викладеному у рішенні Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 29.09.2020, прийнятому у зразковій справі №440/2722/20 (провадження №Пз/9901/14/20) та залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 № 325 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» затверджено Порядок використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, що додається (далі Постанова №325).

Додаток до Порядку визначає розмір виплати у 2021 році разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», згідно якого, разова грошова допомога до 5 травня у 2021 році виплачується в таких розмірах: особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи 4 421 гривня; II групи 3 906 гривень; III групи 3 391 гривня.

Матеріалами справи підтверджено виплату позивачу грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у 2021 році в сумі 3906,00 грн, що відповідає сумі виплати особі з інвалідності ІІ групи відповідно до Постанови №325, а не учаснику бойових дій, як помилково зазначає позивач.

Суд звертає увагу, що статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів органами праці та соціального захисту населення на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби.

Отже, виплата разової грошової допомоги до 5 травня здійснюється:

- пенсіонерам - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення за місцем отримання пенсії;

- особам, які не є пенсіонерами - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання;

- військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів органами праці та соціального захисту населення на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби.

Відповідач зазначив, що Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат жодним чином не порушив права позивача, оскільки виплата допомоги до 5 травня за 2021 рік центром не проводилась.

Дослідивши зазначені доводи відповідача, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази виплати відповідачем позивачу разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2021 рік, а також докази того, що прізвище позивача наявне в списках військовослужбовців - учасників бойових дій на виплату щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, які надійшли до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 27.01.2023 по справі № 280/9380/21, для правильного вирішення справи слід установити до якої з наведених вище категорій осіб, які мають право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня, відноситься позивач.

Так, для цілей з`ясування наведених обставин, ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.06.2025 витребувано у ОСОБА_1 надати відомості та докази щодо: зареєстрованого місця проживання у 2021 році; факту отримання у 2021 році пенсії та/або грошового забезпечення, а також органу (органів), що здійснив такі нарахування та виплати; органу, що здійснив повну або часткову виплату грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік. Також витребувано у Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат відомості та докази щодо обліку ОСОБА_1 як отримувача грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік; розміру виплаченої Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік.

Відповідач повторно повідомив про відсутність позивача в списках військовослужбовців учасників бойових дій на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, які надійшли до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. Позивач отримав вказану ухвалу суду 28.06.2025, про що свідчить трекінг поштового відправлення АТ «Укрпошта» №916, разом з тим у п`ятиденний строк позивач докази не надав, з урахуванням додаткового часу на поштовий перебіг станом на 30.07.2025 жодних нових доказів та запитуваних судом відомостей надано не було.

У зв`язку із викладеним, у відповідності до частини дев`ятої статті 80 КАС України суд розглядає справу за наявними в ній доказами. Так, зважаючи на ненадання позивачем та відсутність у матеріалах справи відомостей про те, що позивач проходить службу, одержує грошове утримання або ж є пенсіонером, то суд доходить висновку, що згідно з викладеними вище вимогами, виплата спірної допомоги має здійснюватися за місцем її проживання.

Матеріли справи містять відомості про те, що позивач проживає у смт Макарів Макарівського району Київської області. Відомостей про те, що місцем проживання або перебування позивача є м. Київ, матеріали справи не містять та позивачем надано не було.

Відтак, зважаючи на те, що відповідач заперечує факт виплати позивачу спірної допомоги з огляду на відсутність відомостей про позивача у списку осіб, який відповідач має здійснити таку виплату, то зважаючи на те, що позивач проживає у Київській області, а не у місті Києві, то відповідач не є органом, який має здійснювали позивачу спірні виплати. Тому, у спірних правовідносинах відповідачем не було допущено відносно позивача протиправної бездіяльності, а тому підстави для задоволення позовних вимог, які заявлені до нього, відсутні.

Решта доводів та аргументів сторін, що наведена у заявах по суті справи, не потребує окремої оцінки суду, оскільки зроблених судом висновків не спростовують.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність порушення відповідачем прав, свобод або інтересів позивача на момент звернення до суду, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

VII. Розподіл судових витрат.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення судових витрат відповідачем, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, місцезнаходження: пр. Любомира Гузара, буд.7, м. Київ, 03065; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 30.07.2025.

Суддя К.В.Мінаєва