Справа № 160/13626/25
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баріон" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області прийняте контролюючим органом без урахування усіх обставин, відтак воно підлягає скасуванню у судовому порядку. Зокрема, на думку позивача, під час проведення перевірки він надав усі первинні документи, що підтверджують реальність фінансово-господарських операцій з контрагентами, тому висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки, не відповідають обставинам даної справи. Також позивач наполягав на відсутності підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі п.п. 78.1.1 та п.п. 78.1.4 п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України, зазначив, що запити контролюючого органу про надання інформації оформлені з порушенням законодавчо встановленого порядку, а тому ТОВ «БАРІОН» було звільнено від обов`язку надавати відповідь на вказані запити, що прямо передбачено п. 73.3. ст. 73 Податкового кодексу України, у зв`язку чим контролюючий орган був позбавлений права приймати наказ про призначення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено учасникам справи строк на подання заяв по суті справи.
Згідно відзиву на позовну заяву контролюючий орган зазначив про те, що оскаржуване податкові-повідомлення рішення є правомірними оскільки господарські операції між позивачем та його контрагентами фактично не відбувалися. Вважає, що подані позивачем документи не є належними доказами підтвердження господарської діяльності. Зазначає, що перевіркою встановлено факти, що свідчать про здійснення ТОВ «БАРІОН» фінансово-господарських операцій з ТОВ «СКРОЛ БУД», ТОВ «МЕТАЛСІТІ», ТОВ «ХАТВЕЙ», що не спрямовані на настання реальних правових наслідків, а саме: відсутність реального (законного) джерела походження товару, придбаного у контрагентів-постачальників за схемами проходження (постачання) товару; відсутність придбання по ланцюгу постачання товарів, за якими документально оформлено операції; відсутність документів щодо відповідності та якості товару, у зв`язку з чим неможливо встановити походження та відповідність товару встановленим нормам; наявність податкової інформації щодо не підтвердження правомірності формування контрагентами-постачальниками сум податкового кредиту при придбанні товару та сум податкових зобов`язань з продажу товару; - наявність кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо контрагентів-постачальників; не підтвердження перевіркою здійснення господарських операцій ТОВ «БАРІОН» з ТОВ «СКРОЛ БУД», ТОВ «МЕТАЛСІТІ», ТОВ «ХАТВЕЙ» стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо - складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів. Відтак, за висновками відповідача у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах наданих повноважень, тому підстави для задоволення позову відсутні.
Згідно наданої позивачем відповіді на відзив на позов, позивач заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві, зазначає, що зі змісту запитів, надісланих на його адресу у 2019 та 2021 році вбачається, що контролюючий орган у них не зазначав будь-якої податкової інформації щодо того, у чому саме полягає ймовірне порушення ТОВ БАРІОН вимог валютного, податкового та іншого не врегульованого ПК України законодавства, як і не наведено конкретної інформації, яка б підтверджувала недостовірність даних в податкових деклараціях ТОВ БАРІОН, що є обов`язковою інформацією, яку відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України має містити запит про надання інформації платником податку.
Також позивач зазначив, що згідно усталеної судової практики Верховного Суду, порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків; чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів; так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.
Згідно наданих відповідачем заперечень на відповідь на відзив, контролюючий орган вказав, що позивачем не заперечується отримання запитів від відповідача про надання документів та інформації за взаємовідносинами з контрагентами ТОВ «СКРОЛ БУД», ТОВ «МЕТАЛСІТІ», ТОВ «ХАТВЕЙ» та ненадання інформації, що запитувалась контролюючим органом. Запити на адресу позивача щодо взаємовідносин з контрагентами ТОВ «СКРОЛ БУД», ТОВ «МЕТАЛСІТІ», ТОВ «ХАТВЕЙ» складені відповідно до норм чинного законодавства, з урахуванням наявної податкової інформації (інформаційної бази даних ДПС, зокрема дані Єдиного реєстру податкових накладних (далі ЄРПН), узагальнена податкова інформації тощо). У запитах викладено підстави для надсилання запиту (податкова інформація), перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати, з дотриманням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим пункту 73.3 статті 73 ПКУ. Документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «БАРІОН» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість за взаємовідносинами з контрагентами ТОВ «СКРОЛ БУД», ТОВ «МЕТАЛСІТІ», ТОВ «ХАТВЕЙ» проведена відповідно до вимог пункту 191.1 статті 191, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 та на підставі вимог підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПКУ, у зв`язку з отриманням податкової інформації про наявні порушення та неотриманням відповіді на запити податкового органу.
Також відповідач посилаючись на висновки Верховного Суду, зазначив, що первинні документи, отримані від контрагентів, без фактів здійснення цими контрагентами господарської операції не є первинними документами в розумінні чинного законодавства. Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції. Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.
Таким чином, на думку відповідача, перевіркою встановлено, що між всіма учасниками схем постачання товару від вказаних контрагентів-постачальників до ТОВ «БАРІОН» відбувалося лише документальне оформлення всіх необхідних документів для поставки, без її фактичного здійснення. Єдиною метою документального оформлення цих операцій є не настання реальних економічних вигод, а лише мінімізація податкових зобов`язань ТОВ «БАРІОН».
Судом здійснено розгляд справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та повідомлення та (або) виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
За результатами проведеної перевірки складено акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БАРІОН» від 21.03.2025 №1223/04-36-07-05/31828992, відповідно до висновків якого, відповідачем встановлено порушення вимог п .44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, пі. 198.3, п: 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.10р. №2755-VI ( зі змінами та доповненнями), в результаті чого завищено податковий кредит на загальну суму 725 290 грн., що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 725 290 грн., в т.ч. за грудень 2018 року на суму 166 650 грн., за січень 2021 року на суму 100 000 грн., за липень 2021 року на суму 67 710 грн., за серпень 2021 року на суму 191 820грн., за вересень 2021 року на суму 136 800грн., за жовтень 2021 року на суму 62 310грн. (ряд. 18 Декларації).
Не погодившись із цим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з таких підстав.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України), в редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, який, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктами 16.1.2 і 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 вказаного Кодексу встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 ПК України).
Згідно з пунктом 75.1. статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 75.1.2. пункту 75.1. статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Згідно правової позиції Верховного суду викладеної у постанові від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18, Верховний Суд зазначив, що при оскарженні податкового повідомлення-рішення платник податків не позбавлений можливості посилатися на порушення контролюючим органом законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність такого рішення. Таким підставам позову, за їх наявності, суди мають надавати правову оцінку в першу чергу. Протиправність призначення та проведення контролюючим органом перевірки, за наслідками якої було прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатньою підставою для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення, що зумовлює відсутність необхідності перевірки порушення пункту 181.1 статті 181 Податкового кодексу України як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання.
Однією з підстав заявленого позову є призначення відповідачем документальної позапланової виїзної перевірки за відсутності на то підстав, передбачених Податковим кодексом України.
Судом встановлено, що правовими підставами проведення перевірки є підпункти 78.1.1 та 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України. Так зазначено в наказі від 27.02.2025 на проведення перевірки та в акті перевірки від 21.03.2025.
Пунктом 78.1 статті 78 ПК України визначені підстави проведення документальної позапланової перевірки, серед яких:
78.1.1. отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;
78.1.4. виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Аналіз положень п.п. 78.1.1 та п.п. 78.1.4 ст. 78 ПК України, свідчить про те, що на підставі наведених правових підстав може бути проведена перевірка тільки в разі не надання платником податків пояснень та їх документальних підтверджень на запити контролюючого органу щодо порушень цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, або щодо виявленої недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Згідно проведеного аналізу інформаційних базах контролюючих органів, ТОВ «СКРОЛ БУД» не є виробником вищезазначених товарів (відсутні трудові ресурси, основні засоби), та по ланцюгу господарських операцій з руху послуг встановлено відсутність джерела їх законного введення в обіг та реального задекларованого виконання.
Аналізом ЄРПН в розрізі номенклатурних позицій за весь період діяльності контрагентів - постачальників встановлено придбання великої кількості ТМЦ та послуг, що мають різноманітні характеристики та потребують застосування особливих умов їх транспортування та зберігання.
За результатами аналізу ЄРПН по ланцюгу господарських операцій з руху вищезазначених послуг та товарів встановлено відсутність джерела їх законного походження.
Таким чином, сукупність фактів та обставин, що характеризують діяльність суб?єктів господарювання, задіяних в ланцюгу, свідчить про те, що метою їх функціонування є створення виключено документообігу по нереальним господарським операціям для отримання податкової вигоди.
На вказаний запит позивачем пояснень/документів не надано, відповідні докази в матеріалах справи відсутні.
За результатами проведеного аналізу інформаційних баз контролюючого органу: ІС Податковий блок та ЄРПН, ТОВ «Баріон» не міг бути поставлений у зв`язку з тим, що їх обсяги та властивості не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям: неможливо підтвердити господарську операцію без аналізу товарно-транспортних накладних, встановити виробника без сертифікату/паспорту якості.
Зазначений запит направлено для з`ясування реального здійснення задокументованих операцій (спростування або підтвердження операції)».
Згідно наданої позивачем відповіді на запит від 20.09.2021, позивач у листі від 16.11.2021 №18 зазначив, що запит контролюючого органу складений з порушенням ст. 73 ПК України, оскільки запит не містить підстав, з яких необхідно надати документи, не містить жодного доказу, документу, факту чи посилання, які б свідчили про можливі порушення податкового законодавства з боку підприємства позивача. Також, у відповіді позивач зазначив, що запит про надання інформації не містить не тільки підстави для їх надання, але й взагалі відсутній конкретний перелік документів, копії яких необхідно надати, а також їх дати, номери та інші реквізити по яких угодах.
Також згідно матеріалів даної справи, відповідачем 10.03.2025 сформований запит №1 на отримання від позивача документів та регістрів бухгалтерського обліку.
На вказаний запит позивачем надані пояснення від 11.03.2025 №5, листом від 11.03.2025 №6 надані запитувані документи.
Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 22.09.2020 у справі № 520/8836/18 і є усталеною у практиці Верховного Суду.
Тож, розглядаючи даний спір в контексті підстав призначення перевірки, суд зазначає таке.
Підпунктом 16.1.5 пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено обов`язок платника податків подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.
Відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:
1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;
2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;
3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;
3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:
податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;
акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;
5) у разі проведення зустрічної звірки;
6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Верховний Суд у постановах від 31 травня 2019 року по справі № 813/1041/18, від 14 березня 2019 року по справі № 808/2603/17, від 24 жовтня 2018 року по справі № 815/343/18, аналізуючи наведені правові положення, виклав позицію, що підпункти 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України передбачають абсолютно різні підстави для проведення позапланових перевірок, проте спільним для обох підстав є обставина ненадання або надання не у повному обсязі пояснень та документальних підтверджень протягом десяти календарних днів на письмовий запит контролюючого органу. В разі надсилання запиту, де зазначено порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та в разі недотримання платником податків вимог щодо надання пояснень та документальних підтверджень, відповідна перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України. У випадку надсилання запиту, в якому містяться відомості про виявлену недостовірність даних щодо відповідної декларації та не вжиття особою дій щодо надання у встановленому порядку відповіді на вказаний запит, перевірка може бути призначена на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19 серпня 2024 року по справі № 420/5252/19.
Таким чином, призначенню документальної позапланової перевірки, зокрема з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, передує ненадання (надання не в повному обсязі) платником податків пояснень та документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу з відповідного питання, якщо такий запит оформлено і направлено відповідно до вимог законодавства. Іншими словами, виникнення права призначення контролюючим органом перевірки за кожною із вказаних підстав є наслідком ненадання (надання не в повному обсязі) відповідних пояснень платником податків на законний запит контролюючого органу, поданий за наявності відповідних обставин, які кореспондують конкретній із таких підстав призначення перевірки.
При цьому, у постановах від 11 червня 2020 року по справі № 812/730/17, від 11 серпня 2021 року по справі № 804/6851/16 Верховний Суд зазначав, що запит контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто наявність чітко окреслених обставин, які відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України є умовою, за якої відповідний орган може звернутися із таким запитом. Без повідомлення вказаних фактів платник податків позбавлений об`єктивної можливості надати вмотивовані пояснення та їх документальне підтвердження.
У постанові від 23 квітня 2019 року по справі № 813/1757/18 Верховний Суд вказав, що формою реалізації повноважень контролюючого органу є спрямування письмового запиту до платника податків із зазначенням у запиті про правопорушення з боку такого платника та необхідність надання ним пояснень та документів. Метою запиту є підтвердження або спростування інформації, яка є у контролюючого органу, при цьому достовірність такої інформації про правопорушення може бути як категорична, так і умовна. Встановлення факту порушення та формування висновків про це можливо лише після отримання запитуваної контролюючим органом інформації. Наведення у запиті з посиланням на податкову інформацію, як можливого порушення, а не категоричного висновку про правопорушення з боку платника податків, передбачає наявність податкової інформації, яка потребує додаткової перевірки, що можливо реалізувати шляхом здійснення запиту та проведення аналізу після отримання запитуваної інформації. Згідно з висновком Верховного Суду в цій постанові окремі недоліки в оформленні запиту не можуть слугувати підставою для відмови у наданні інформації на запит. Разом з тим, запити контролюючого органу повинні бути оформлені таким чином, щоб платник податків міг усвідомлювати, на які ймовірні порушення податкового законодавства робить посилання контролюючий орган, задля надання необхідного обсягу документів для спростування наявної у контролюючого органу інформації.
В постанові від 19 січня 2025 року по справі №160/8721/23 Верховний Суд зазначив, що запит контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків повинен містити конкретні підстави, тобто, чітко окреслені обставини, які свідчать про порушення (можливе порушення) платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження. Виявлення фактів, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями. При цьому у контролюючого органу є право на оцінку пояснень і їх документальних підтверджень. Якщо ці пояснення необґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена. Суб`єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки та оспорити його у суді, тоді суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести обґрунтованість свого рішення з посиланням на недоліки пояснень суб`єкта господарювання та їх документальне обґрунтування.
Отже, надаючи правову оцінку підставам проведення перевірки ТОВ «БАРІОН» суд зазначає таке.
Щодо запиту контролюючого органу від 19.03.2025, суд зазначає, що контролюючим органом витребовувались у позивача документи та пояснення саме в рамках вже призначеної 27.02.2025 документальної позапланової виїзної перевірки.
Тому, такий запит не може бути підставою для призначення перевірки.
Щодо запитів від 17.04.2019 (щодо контрагентів позивача ТОВ «МЕТАЛСІТІ» та ТОВ «СКРОЛ БУД») та від 20.09.2021 (щодо контрагента ТОВ «ХАТВЕЙ»), суд зазначає, що хоча вказані запити і містять посилання на отримання контролюючим органом податкової інформації, як-то: обсяги та властивості контрагентів не відповідають матеріально-технічним та технологічнім можливостям, неможливо підтвердити господарську операцію без аналізу товарно-транспортних накладних, встановити виробника без сертифікату/паспорту якості, контрагенти позивача не є виробниками та імпортерами товару тощо, однак інформації щодо порушення податкового законодавства саме з боку позивача не містять, як не містять відомостей (інформації) щодо недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих позивачем.
На підтвердження наявності податкової інформації, до відзиву на позов контролюючим органом надано:
узагальнену податкову інформацію щодо ТОВ «ХАТВЕЙ», за період декларування ПДВ липень 2021 року;
узагальнену податкову інформацію щодо ТОВ «МЕТАЛСІТІ» з питань придбання товарів у постачальників за період грудень 2018 року, а також при визначенні сум податкових зобов`язань за грудень 2018;
витяг з реєстру податкових накладних.
Проте, до запитів від 17.04.2019 та від 20.09.2021 цієї податкової інформації надано не було.
Податкова інформація щодо ТОВ «МЕТАЛСІТІ» отримана ГУ ДФС у Дніпропетровській області від ГУ ДФС у Запорізькій області тільки 26.07.2019, тобто до формування запиту від 17.04.2019 (дата формування запиту щодо ТОВ «МЕТАЛСІТІ»), а тому не могла бути покладена в основу тієї інформації, яка наведена у запиті від 17.04.2019.
Відомостей щодо складання податкової інформації стосовно ТОВ «ХАТВЕЙ» сама податкова інформація не містить, проте, з її змісту вбачається, що вона була складена пізніше ніж 20.09.2021 (дата формування запиту щодо ТОВ «ХАТВЕЙ»), оскільки містить посилання на документи та обставини, що виникли пізніше ніж складання запиту (20.09.2021).
Проте, відповідач у відзиві зазначає, що ГУ ДПС у Дніпропетровській області отримано податкову інформацію по контрагентам - постачальникам ТОВ «БАРІОН»:
ТОВ «МЕТАЛСІТІ» - лист ГУ ДПС у Запорізькій області від 26.07.2019 № 275/08-01- 14-09/41777670 про неправомірне визначення показників декларації за грудень 2018 року, рішення ДПС від 04.02.2022 № 4674 при «ризиковість» платника (здійснено реалізацію товарів/послуг, відмінних від придбаних);
Проте, наведені відповідачем підстави (листи, рішення) виникли вже після формування запитів (17.04.2019 та 20.09.2021), а тому не могли бути покладені в їх основу.
Таким чином, проаналізувавши докази, наявні в матеріалах справи, суд зазначає, що станом на час формування запитів (17.04.2019 та 20.09.2021) у контролюючого органу не було прямих та достеменних доказів на підтвердження тієї інформації, що наведена у запитах.
Отже, суд дійшов висновку про те, що запити від 17.04.2019 та 20.09.2021 складені з порушення п.п. 1, 3 п. 73.3. ст. 73 Податкового кодексу України, оскільки, станом на час їх складання у контролюючого органу не було тієї податкової інформації, яка покладена в основу цих запитів, а наведені відповідачем доводи не узгоджуються з наданими до матеріалів справи доказами, тому відповідачем не доведено законні підстави проведення перевірки позивача.
Встановлені судом у даній справі обставини, свідчать, що контролюючий орган, не дотримуючись приписів пунктів 78.1.1. та 78.1.4 статті 78 ПК України, призначив проведення позапланової документальної перевірки за відсутності у нього відповідних обгрунтованих підстав.
Згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 19.08.2024 у справі №420/5252/19, неузгодженість між змістом запиту та наказу про проведення перевірки і призначення податкової перевірки з тієї підстави, відповідно до якої у платника податків не запитувалась інформація, свідчить саме про необґрунтованість відповідного наказу як рішення суб`єкта владних повноважень. Підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України як підстава для призначення документальної позапланової перевірки передбачає можливість її призначення у випадку ненадання письмових пояснень і їх документального підтвердження на письмовий запит з конкретного питання. Відповідно, за відсутності факту направлення з цього питання запиту відповідно до вимог абзацу дев`ятого пункту 73.3 статті 73 ПК України відсутні підстави вважати, що платник податків не надав відповіді на запит, тобто, не виникла законна підстава для проведення перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України. Втім, відсутність підстави для проведення перевірки, яка зазначена у наказі, вказує на протиправність її проведення і є істотним порушенням, яке впливає на законність її наслідків.
Крім того, у постанові від 24 грудня 2024 року по справі № 580/9282/23 Верховний Суд звертав увагу, що при встановлені обставини щодо протиправності призначення й проведення перевірки суди попередніх інстанцій не мали переходити до перевірки підстав позову по суті встановлених під час перевірки порушень податкового та/або іншого законодавства, а відповідно і робити висновки по суті таких порушень.
Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, суд зазначає, що висновки акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БАРІОН» від 21.03.2025 №1223/04-36-07-05/31828992 стосовно порушення позивачем вимог п .44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, пі. 198.3, п: 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, не відповідають принципам обґрунтованості, оскільки такі висновки ґрунтуються на недопустимому доказі, яким є акт перевірки, адже призначення такої перевірки відбулось із порушенням вимог, встановлених Податковим кодексом України.
Відповідно, висновки акту перевірки не можуть бути покладені в основу спірного податкового повідомлення-рішення, встановлені у справі обставини суд вважає достатніми для висновку про визнання його протиправним та скасування.
Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.
Розподіл судового збору здійснити у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. 2, 5, 9, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
Адміністративний позов - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 28.07.2025 року.

Суддя Н.Є. Калугіна