Справа № 932/7600/25
Суддя: Ярощук О. В.
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/7600/25
Провадження № 2-а/932/169/25
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
телефон приймальні судді 099 520 65 95
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

30 липня 2025 року м. Дніпро

Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Ярощук О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій органу поліції-

установила:

Адвокат Дорошенко С.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, у якому прохав визнати неправомірними діями в період часу з 21.01.2024 біля 23-00 год. по 02-30 год. 22.01.2024 щодо застосування трьома поліцейськими патрульної служби СП ДН ВП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 фізичної сили та спеціальних засобів для вивезення із квартири АДРЕСА_1 без верхнього одягу і взуття в холодну пору року, подальше утримання у службовому приміщенні поліції, складення адміністративного протоколу ВАД №379067 за ст.185 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2025 року справу передано на розгляд головуючому судді Ярощук О.В.

Ухвалою судді 10 липня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано 10-денний строк для усунення недоліків.

Позивачу необхідно було обґрунтувати поважність причин пропущення строку для звернення до суду, оскільки позивачем оскаржуються дії у період з 21.01.2024. по 22.01.2024, а з позовом до суду позивач звернулась 30.06.2025 (у системі «Електронний суд» сформована 27.06.2025), тобто за межами строку, встановленого ч. 1 ст. 122 КАС України.

До електронного кабінету представника позивача адвоката Дорошенка С.М. ухвала про залишення без руху була доставлена 11.07.2025 року о 18 год 46 хв., відповідно позивач мала усунути недоліки позовної заяви у строк до 21 липня 2025 року включно.

Натомість на поштову адресу надійшла 22 липня 2025 року заява від адвоката Дорошенка С.М. про продовження строку на усунення недоліків, яка залишена без розгляду, оскільки подана із порушенням вимог ст.ст. 18, 44, 167 КАС України.

За вказаних умов позивач пропустила строк надання відповіді про усунення недоліків.

У той же час, 29 липня 2025 року до суду через систему «Електронний суд» (сформоване в електронному суді 28.07.2025) надійшло клопотання ОСОБА_1 в інтересах якої діє Дорошенко С.М. про поновлення строку на звернення до суду та подано оновлену позовну заяву. В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що формальний підхід до застосування приписів КАС України може перешкодити реалізації права позивача на сам доступ до правосуддя. На поважність причин пропуску строку вказують проходження позивачем тривалого лікування у спеціалізованому медичному закладі, депресивний та пригнічений стан позивачки. Неможливості узгодження правових позицій.

Враховуючи, що останнім часом некоректно працювала система «Електронний суд», із метою усунення ознак формалізму під час вирішення питання щодо відкриття провадження за позовною заявою ОСОБА_1 , вважаю необхідним розглянути вказане клопотання про поновлення строку на звернення до суду.

Також враховано неможливість залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду без надання позивачеві можливості заявити клопотання про поновлення такого строку, на що указував Верховний Суд у постанові від 02.07.2024 року у справі № 480/9116/23.

Дослідивши клопотання та долучені до клопотання докази, що, на думку позивача, обґрунтовують поважність причин пропуску звернення до суду, виснує наступне.

Запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Однак, для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Так, ч. ч. 1, 2, 3 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Матеріалами позовної заяви та клопотання про поновлення строку звернення до суду підтверджено, що відповідно до ордеру про надання правничої допомоги, договір №11 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено 22 січня 2024 року, тобто фактично і реально позивач користувалася правничою допомогою із початку дії оскаржуваних дій.

Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_1 перебувала на лікуванні з 10.04.2025 по 17.04.2025 року, з 15.02.2025 до 21.02.2025, з 13.05.2025 по 20.05.2025, тобто у своїй сукупності позивачка перебувала на лікуванні упродовж 2025 року 23 календарні дні, упродовж січня-грудня 2024 року відомості перебування на лікуванні відсутні, позивачем не підтверджені.

Отже, позивач мала реальну можливість звернутися до суду в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами, а саме у межах шестимісячного строку, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст. 122 КАС України).

Зважаючи на ті обставини, що позивачка оскаржує саме неправомірність дій застосування в період з 23-15 год. 21.01.2024р. по 02-15 год. 22.01.2024р. відносно ОСОБА_1 фізичної сили та спеціальних засобів, відповідно остання достеменно була обізнана про порушення своїх прав, якщо вважала їх порушеними, оскільки це були активні дії, які застосовані з її слів особисто до неї.

Отже, вважаю, що у позивача відсутні поважні підстави своєчасно звернутися до суду, у межах шестимісячного строку, тобто у строк до 23 липня 2024 року (до суду звернулася 27.06.2025).

Що стосується поважності причини, яку позивач пов`язує із реорганізацією ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області у серпні 2024 року, то вважаю, що ця підстава не є релевантною до вказаних обставин, оскільки реорганізація була одномоментною, тобто 05.08.2024.

Слід врахувати те, що за сталою та послідовною практикою Верховного Суду позивач, звертаючись до суду із пропуском встановленого строку, повинен довести той факт, що не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суд зазначає, що у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, суддею, задля забезпечення реальної можливості спростувати факт пропуску строку або довести наявність підстав для його поновлення в обов`язковому порядку, з`ясовано причини пропуску звернення до суду.

Однак, позивачкою не доведено та не наведено наявності будь-яких обставин (причин), які не залежали від волевиявлення позивача та фактично унеможливили своєчасне звернення до суду у визначений законом строк, тим паче, що вона уклала договір №11 про надання правничої допомоги із адвокатом Дорошенко С.М. ще 22 січня 2024 року.

Також, при вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду, звертаю увагу на практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії", ЄСПЛ дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

ЄСПЛ у рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" (Заява № 23436/03) погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Згідно з пунктом дев`ятим частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Так, відповідно до частини другої статті 123 КАС України, якщо заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Будь-яких реальних обставин, які б слугували об`єктивними перешкодами чи створювали труднощі для звернення до суду з цим позовом у межах встановленого у КАС України строку стороною позивача не наведено, а судом не встановлено.

За таких обставин, ураховуючи, що з адміністративним позовом до суду позивачка звернулася 27 червня 2025 року (дата формування та надсилання в системі "Електронний суд"), у той час як граничний строку звернення був 23 липня 2024 року, а вказані підстави пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом не можна визнати поважними, наведене обумовлює висновок про повернення позовної заяви відповідно до вимог статті 123 КАС України.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановила:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Дорошенко С.М. .

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровського районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали постановлено 30 липня 2025 року.

Суддя Оксана ЯРОЩУК