Справа № 520/1374/25
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 р. Справа № 520/1374/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Лук`яненко М.О., м. Харків, по справі № 520/1374/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області , Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування до стажу ОСОБА_1 при період роботи в Височанському ПУЖКХ з 01.02.1990 року по 10.05.1998 рік;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.02.1990 року по 10.05.1998 рік в Височанському ПУЖКХ, здійснивши перерахунок та виплату пенсії з 26.10.2023 року, з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо нездійснення нарахування пенсії ОСОБА_1 з 26.10.2023 року на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 25/1 від 17.11.2023 р. Фірми "Трикотажне об`єднання" у вигляді колективного підприємства;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській здійснити з 26.10.2023 року перерахунок і виплату пенсії на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 25/1 від 17.11.2023 р. Фірми "Трикотажне об`єднання" у вигляді колективного підприємства, відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2025 залучено до участі у справі співвідповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 частково задоволено позов.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування до стажу ОСОБА_1 період роботи в Височанському ПУЖКХ з 01.02.1990 року по 10.05.1998 рік.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.02.1990 року по 10.05.1998 рік в Височанському ПУЖКХ, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення нарахування пенсії ОСОБА_1 з 26.10.2023 року на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 25/1 від 17.11.2023 р. Фірми "Трикотажне об`єднання" у вигляді колективного підприємства.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 з 26.10.2023 року перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 25/1 від 17.11.2023 р. наданою Фірмою "Трикотажне об`єднання" у вигляді колективного підприємства, відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) частину судових витрат в розмірі 847 (вісімсот сорок сім) грн. 84 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1211 грн. (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування до стажу ОСОБА_1 період роботи в Височанському ПУЖКХ з 01.02.1990 року по 10.05.1998 рік, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.02.1990 року по10.05.1998 рік в Височанському ПУЖКХ, з урахуванням висновків суду у даній справі та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 частину судових витрат в розмірі 847 грн. 84 коп.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерством Юстиції України та Міністерством соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 передбачено, що якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки робиться запис про переіменування підприємства , а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Враховуючи вищенаведене, стверджує, що Головним управлінням правомірно відмовлено в зарахуванні до стажу ОСОБА_1 період роботи в Височанському ПУЖКХ з 01.02.1990 року по 10.05.1998 рік.

Також, не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що на час подання позову та на час розгляду справи відсутня інформація щодо проведення перевірки спірної довідки, відтак, Головне управління вважає, що вимоги позивача передчасними, оскільки перевірка довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 25/1 від 17.11.2023 р. Фірми "Трикотажне об`єднання" у вигляді колективного підприємства триває, отже й відсутні правові підстави для ухвалення судового рішення про задоволення позовних вимог Позивача.

Позивач подала відзив на апеляційні скарги в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.01.2024 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за віком, у зв`язку із досягненням ІНФОРМАЦІЯ_2 пенсійного віку.

До заяви про призначення пенсії було надано, зокрема, трудову книжку НОМЕР_2 , архівну довідку № 25 від 17.11.2023 Фірми «Трикотажне об`єднання» у вигляді колективного підприємства та довідку про обчислення заробітної плати для обчислення пенсії № 25/1 від 17.11.2023 Фірми «Трикотажне об`єднання» у вигляді колективного підприємства.

За принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 розглянуто ГУ ПФУ в Одеській області та прийнято рішення № 98 від 18.01.2024 року, яким було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 26.10.2023 року.

Пенсію обчислено при загальному стажі 37 роки 11 місяців 20 днів (коефіцієнт стажу дорівнює 0,37917), при заробітній платі для обчислення пенсії (враховано з липня 2000 року по грудень 2023 року) 13257,04 грн. (індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати - 0.97770). Розмір пенсії з 26.10.2024 року склав 5173,18 грн., в т.ч.: розмір пенсії за віком (ст.27) (13257.04 * 0.37917) - 5026,67 грн; доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч. 1. абз.2) (за 7 років) - 146,51 грн.

15.10.2024 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з запитом, в якому просила надати інформацію щодо підстав незарахування до її стажу періоду роботи в Височанському ПУЖКХ з 01.02.1990 р. по 10.05.1998, а також підстав не врахування при обрахунку розміру її пенсії наданої Довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 25/1 від 17.11.2023 р. Фірми «Трикотажне об`єднання» у вигляді колективного підприємства.

У відповідь на звернення Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом № 2000-0310-8/183992 від 18.10.2024 повідомило, що до заяви про призначення/перерахунок пенсії від 10.01.2024 року було надано трудову книжку с. НОМЕР_2 відповідно до записів якої за № 17-19 зазначено, що позивач з 01.02.1990 року по 10.05.1998 року працювала в Височанському ПУЖКХ. До стажу цей період роботи не був зарахований у зв`язку з тим, що запис № 18 внесено різними чорнилами. Також печатка підприємства не відповідає назві підприємства, що провів запис.

Також вказано, що до заяви про призначення пенсії надано довідку про заробітну плату, видану Фірмою «Трикотажне об`єднання» у вигляді колективного підприємства 17.11.2023 року № 25/1, за період роботи з вересня 1980 року по липень 1987 року. Відповідно до пункту І статті 40 та п. 3. ст. 44 Закону вказану довідку направлено на перевірку обґрунтованості її видачі та достовірність поданих відомостей. Повідомлено, що роботі головного управління перебуває значна кількість документів, які потребують перевірки. Складність в опрацюванні зазначених довідок викликана тим, що значна кількість документів, які підлягають перевірці, накопичилась протягом періоду COVID-карантину та періоду активних бойових дій в результаті російської агресії проти України.

Відповідач у листі зазначив, що проведення кожної перевірки потребує попереднього погодження з підприємствами, організаціями та установами. Значна кількість документів та обов`язкове попереднє погодження проведення перевірок з підприємствами призвело до необхідності календарної черговості проведення перевірок документів для призначення та перерахунку пенсії.

Повідомлено, що на адресу Фірми «Трикотажне об`єднання» у вигляді колективного підприємства було направлено лист щодо можливості надання документів для перевірок. У відповідь, підприємство надало згоду на проведення перевірок довідок про призначення (перерахунку) пенсії. На теперішній час довідки, які видані Фірмою «Трикотажне об`єднання» у вигляді колективного підприємства, перевіряються по запитах, які надійшли в роботу головного управління в серпні 2023 року. Перевірка відповідності первинних документів змісту довідки про заробітну від 17.11.2023 № 25/1 за період з вересня 1980 року по липень 1987 року, яка видана Фірмою «Трикотажне об`єднання» у вигляді колективного підприємства, буде проведена у порядку календарної черговості надходження документів. Після проведення перевірки відповідності даних, зазначених у довідці про заробітну плату, первинним документам, буде розглянуте питання проведення перерахунку пенсії.

Вважаючи дії відповідачів щодо неврахування до стажу період роботи в Височанському ПУЖКХ з 01.02.1990 р. по 10.05.1998 та не врахування при обрахунку розміру пенсії довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 25/1 від 17.11.2023 р. Фірми «Трикотажне об`єднання» у вигляді колективного підприємства протиправними, а тому звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-ІV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 26 Закону № 1058-ІV, яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу.

Статтею 24 Закону № 1058-ІV визначено, що страховий стаж, необхідний для призначення пенсії, обчислюється відповідно до вимог цього Закону за даними, які містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів (записів трудової книжки) та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом № 1058-ІV питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII).

Відповідно до частини першої статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи на підставі записів трудової книжки, що оформлені з допущенням недоліків, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статтею 48 Кодексу законів про працю України визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, пунктом 1 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктами 2.2 та 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162, заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. У трудову книжку вносяться, зокрема відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою записи про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

З аналізу наведених норм випливає, що трудова книжка, в якій містяться всі необхідні та точні записи про періоди роботи, є основним документом, що підтверджує стаж роботи. За наявності такої трудової книжки підтверджувати трудовий стаж іншими документами законодавством не вимагається.

Також, колегія суддів зазначає, що обов`язок щодо заповнення трудової книжки покладається на роботодавця, а не на працівника. Повноваження щодо заповнення трудової книжки працівника належать роботодавцю.

Записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 10.09.1980 підтверджено, що ОСОБА_1 з 01.02.1990 по 10.05.1998 працювала на посаді приймальника замовлень (з 01.05.1990 була переведена на посаду бухгалтера) у Височанському ПУЖКХ (а.с. 17-19).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (тобто до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (стаття 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Відтак, підтверджений записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 10.09.1980 період роботи у Височанському ПУЖКХ з 01.02.1990 по 10.05.1998 підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем вчинялись усі можливі дії для отримання підтверджуючих довідок про роботу ОСОБА_1 у Височанському ПУЖКХ у період з 01.02.1990 по 10.05.1998, проте самостійно підтвердити стаж не виявилось можливим.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію, викладену, зокрема, у постановах від 28.02.2018 у справі № 428/7863/17 та від 16.04.2020 у справі № 159/4315/16-а про те, що певні недоліки в заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи організації, і не може мати негативні наслідки для особи, яка звернулася за пенсією.

Однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

ЄСПЛ також наголошує на особливій важливості принципу "належного урядування", зокрема, у справі "Лелас проти Хорватії" (заява № 55555/08) - держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу" (пункт 74).

Таким чином, такі обставини як наявність допущених роботодавцем недоліків під час заповнення трудових книжок (у трудовій книжці серії НОМЕР_2 - запис № 18 внесено різними чорнилами) є формальними та не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації її права на соціальний захист.

Крім того недолік щодо написання запису № 18 різними чорнилами не суперечить самій інформації цього запису, а відтак зазначені недоліки, допущені під час оформлення трудової книжки, не можуть нести негативних юридичних наслідків.

Стосовно тверджень апеляційної скарги, що печатка підприємства не відповідає назві підприємства, що провів запис, а позивачем не надані відомості про перейменування підприємства, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, органи Пенсійного фонду України уповноважені самостійно витребовувати у підприємств, установ/ організацій) усі необхідні для вирішення питання про призначення пенсії особі документи, при цьому така вимога передує винесенню рішення щодо призначення пенсії, а не висувається у вже прийнятому рішенні про відмову у призначенні пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не скористався правом на збір додаткових документів, на перевірку чи уточнення необхідних обставин (направлення запитів до архівних установ) тощо.

У правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, яку суд вважає за необхідне застосувати при розгляді даної справи, зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування до стажу ОСОБА_1 періоду роботи в Височанському ПУЖКХ з 01.02.1990 року по 10.05.1998 рік та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.02.1990 року по 10.05.1998 рік в Височанському ПУЖКХ, з урахуванням висновків суду у даній справі, підлягають задоволенню.

Стосовно доводів апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону № 1058-IV, Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання, виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом, соціальні та інші виплати, передбачені законодавством України, та інші функції, передбачені цим Законом, Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та статутом Пенсійного фонду.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

За приписами пунктів 4.1 та 4.3 Порядку № 22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Положеннями статті 40 Закону № 1058-IV передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Отже, з аналізу статті 40 Закону № 1058-IV слідує, що за загальним правилом обчислення пенсії здійснюється за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Однак, вказане правило має виключення, коли для обчислення пенсії може бути врахований страховий стаж до 01.07.2000, а саме, у двох випадках:

- за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року довідкою про заробітну плату первинними документами;

- в разі, якщо страховий стаж починаючи 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до п. 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Колегія суддів зазначає, що з аналізу наведених вище норм вбачається, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду України від 22.09.2020 у справі № 361/7431/15-а, від 14.09.2020 у справі № 404/5731/16-а, від 09.11.2020 у справі № 202/9474/15-а.

Судовим розглядом встановлено, що для здійснення перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати позивач подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області архівну довідку від 17.11.2023 № 25/1, виданої фірмою "Трикотажне об`єднання" про заробітну плату для обчислення пенсії.

Зазначена довідка видана на підставі особових рахунків за період 1980-1987 роки, які знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Основянська, 55.

Згідно з ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України № 1058-IV, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Колегія суддів звертає увагу, що орган Пенсійного фонду наділений повноваженнями щодо перевірки обґрунтованості видачі наданих позивачем довідок, достовірності поданих в них відомостей за наявності для цього правових підстав в строк, визначений частиною п`ятою статті 45 Закону України № 1058-IV.

Доводи апелянта щодо вчинення ним дій по перевірці відомостей, зазначених у довідці від 17.11.2023 № 25/1, виданої Фірмою «Трикотажне об?єднання» про заробітну плату для обчислення пенсії, а саме наявність намірів провести перевірки, колегія суддів вважає такими, що не свідчать про протиправність довідки та не звільняють відповідача від обов`язку провести перерахунок пенсії.

Крім того, на час розгляду справи відповідачем приблизні строки проведення перевірки достовірності довідки 17.11.2023 № 25/1 не визначені.

Колегія суддів наголошує, що саме на відповідача покладено обов`язок, при призначенні (перерахунку) пенсії позивачу, щодо здійснення перевірки допустимості документів, поданих разом із заявою для перерахунок пенсії, та обґрунтованість видачі таких з метою забезпечення не лише реалізації права особи на призначення та отримання пенсії, а й контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що подана позивачем довідка видана на підставі відомостей про нарахування заробітної плати, містить інформацію про загальний розмір заробітної плати за цей період з розбивкою по місяцях, така довідка відповідає вимогам Порядку № 22-1 та є підставою для перерахунку пенсії.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Інші доводи апеляційних скарг не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права ухвалив рішення повно і всебічно з`ясувавши обставини справи.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з приписами ч.1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 по справі № 520/1374/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді А.О. Бегунц В.Б. Русанова