Справа № 500/3731/24
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питання роз`яснення судового рішення

29 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/3731/24 пров. № А/857/33383/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Качмара В. Я.
суддів -Обрізка І. М.
Судової-Хомюк Н. М.

розглянувши в електронному вигляді у порядку письмового провадження в м.Львові заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі за її позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі ГУПФ), в якому просила:

визнати протиправними дії ГУПФ щодо відмови у проведенні індексації пенсії позивачу із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796;

зобов`язати ГУПФ провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії позивачу відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 10846,37 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова №168), на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі Постанова №185) та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2023.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено (далі Рішення суду).

За наслідками апеляційного перегляду Рішення суду постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення суду скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУПФ щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 з 12.12.2023 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії 1,197, та з 01.03.2024, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії 1,0796. Зобов`язано ГУПФ провести щорічну індексацію пенсії за віком ОСОБА_1 шляхом її перерахунку із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, з 12.12.2023 у розмірі 1,197 та з 01.03.2024 у розмірі 1,0796, відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-IV та виплатити ОСОБА_1 проіндексований розмір пенсії, з урахуванням фактично виплачених сум. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУПФ за період з 01.03.2023 по 11.12.2023 залишено без розгляду (далі Постанова суду).

10.07.2025 ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції заяву про роз`яснення судового рішення (далі Заява). Вказана Заява мотивована тим, що під час виконання рішення суду (Постанови суду) виникла неузгодженість щодо правильного розуміння його резолютивної частини. Відповідач неправильно інтерпретує згаданий у рішенні «показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески». Замість фактичного показника, що підлягає застосуванню при обчисленні пенсії позивача, Відповідач помилково вважає таким показником суму 3764,40 грн. Водночас правильним є показник 10 846,37 грн, що відповідає середній заробітній платі за 2019 2021 роки і використовуватися при обчисленні пенсії позивача в 2022 році. Через цю розбіжність у трактуванні рішення суду його виконання стало неправильним, що порушує права позивачки на належний розмір пенсії.

З цих підстав, остання просить роз`яснити суду в частині того, який саме показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, підлягає збільшенню на відповідні коефіцієнти при здійсненні індексації пенсії позивача: той, що враховувався для обчислення пенсії позивача під час її призначення у розмірі 10846,37 грн, чи той, що враховувався для обчислення пенсії станом на 01.10.2017 у розмірі 3764,40 грн.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість Постанови суду в межах доводів та вимог Заяви, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що Заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Скасовуючи Рішення суду, суд апеляційної інстанції вказав, що оскільки позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV у 2022 році, відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивача застосовуючи коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та 1,0796, відповідно. Також зазначив, що позивач з цим позовом звернулась лише 11.06.2024, а тому нею пропущено строк звернення з цим позовом до суду першої інстанції в частині позовних вимог щодо не проведення індексації пенсії позивача з 01.03.2023 по 11.12.2023, відтак позовні вимоги в цій частині залишено без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 254 КАС за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

За змістом частини другої статті 254 КАС суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Це означає, що роз`яснення судового рішення є за своєю правовою суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Виходячи із системного тлумачення положень вказаних норм роз`яснення судового рішення це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

При цьому роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Інакше кажучи це стосується випадків, коли недотримані вимоги ясності, визначеності такого судового рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, з приводу яких виникають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Сама суть роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише має пояснити положення постановленого ним рішенням, які нечітко ним сформульовані, або є незрозумілими для зацікавлених осіб, що позбавляє його можливості реалізації або оскарження.

Необхідно зазначити, що роз`яснення резолютивної частини рішення не може замінювати його змісту, а заміна форми викладення, внесення змін до змісту, більш повно і ясно наведення окремих частин рішення заборонене законом.

Дане правило має виключення, за умови, якщо резолютивна частина рішення викладена таким змістом, який є незрозумілим.

Разом з тим, необхідно зауважити, що фактично заявник просить не роз`яснити Постанову суду, а визначити порядок та механізм її виконання, що виходить за межі повноважень суду щодо роз`яснення судового рішення, передбаченого частиною першою статті 254 КАС, оскільки роз`яснюючи судове рішення суд не може змінювати його суть.

Апеляційний суд наголошує на тому, що в Постанові суду є висновок про те, що «Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-IV» затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (далі Порядок №124) підлягає застосуванню виключно в частині, яка не суперечить положенням Закону № 1058-IV, а застосування при проведенні індексації пенсій починаючи з 2020 року відповідно до частини другої статті 42 Закону № 1058-IV положень пункту 5 Порядку № 124 є протиправним.

Суд апеляційної інстанції вказав, що абзац 1 в сукупності з абзацом 2 пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися лише у відповідності з частиною другою статті 42 Закону № 1058-IV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення вказаної пенсії.

Апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що як мотивувальна так і резолютивна частина судового рішення є чіткими та повністю зрозумілими, що унеможливлює неоднакове тлумачення висновків суду та не може стати причиною ускладнення чи неможливості виконання судового рішення.

Водночас, в розрізі того, що згідно листа ГУПФ від 05.06.2025 №1900-0305-8/26582 Постанова суду перебуває в порядку виконання, суд апеляційної інстанції зазначає, що звернення із Заявою не призведе до належного виконання Постанови суду.

Водночас, позивач має право на звернення до суду із заявою у порядку статей 382-383 КАС у разі наявності факту невиконання чи неналежного виконання судового рішення.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної Заяви.

Керуючись статтями 254, 308, 311, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення відмовити.

Ухвалу разом із паперовими матеріалами справи надіслати до Тернопільського окружного адміністративного суду для приєднання до матеріалів справи № 500/3731/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді І. М. Обрізко
Н. М. Судова-Хомюк