Справа № 120/10410/25
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

30 липня 2025 р. Справа № 120/10410/25

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам, установленим статтями 160, 161, 172 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Суд зазначає, що змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу.

Суд зауважує, що під викладом обставин розуміється обґрунтування порушених прав та інтересів позивача оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача у сфері публічно-правових відносинах.

Суд звертає увагу на те, що позовні вимоги повинні формулюватись у такий спосіб, який виключає можливість неоднозначного їх розуміння або тлумачення. Це означає, що позовні вимоги повинні бути максимально чіткими і зрозумілими для суду, не потребувати необхідності співставляти чи порівнювати їх зміст із змістом описової частини позову для встановлення дійсного предмету оскарження.

Також позовні вимоги повинні логічно випливати з обставин, що свідчать про факти порушень права.

Тобто похідна вимога повинна бути спрямована на належний захист прав позивача, порушення яких відображені в основній вимозі.

Визнаючи основну вимогу, позивач вказує на протиправну бездіяльність відповідача щодо не виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 грн за серпень 2022 року.

Водночас у прохальній частині вказує на зобов`язання, зокрема щодо виплати грошового забезпечення за червень 2022 року.

Відтак позивачем слід уточнити зміст позовних вимог.

Окремо, суд зауважує щодо строку звернення до суду.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України від 01.07.2022 року № 2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022 року, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Позивач в заяві про поновлення строку звернення до суду вказує на те, що такий ним фактично не порушено, з огляду на момент, з якого він отримав детальний розрахунок про суми виплаченого грошового забезпечення.

Разом з тим, суд зауважує, що у разі відсутності певних нарахувань, позивач мав реальну можливість ініціювати запити щодо цих виплат або звернутися до суду у тримісячний строк, визначений статті 233 КЗпП України.

Водночас активні дії щодо з`ясування обставин, пов`язаних із грошовим забезпеченням, позивач почав вчиняти лише орієнтовно через 2 роки.

Тобто, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що про порушення своїх прав він дізнався лише 23.04.2025 після отримання листа відповідача з інформацією щодо нарахованого та виплаченого йому грошового забезпечення, адже момент, у який позивач дізнався про отримані ним суми свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Суд зауважує, що останній не був позбавлений можливості звернутися у рамках розумного строку за деталізованими розрахунками.

Відтак, в заяві про поновлення строку звернення не містить підстав, які б вказували на пропущення строку звернення до суду з поважних причин.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи (постанова Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі № 240/12017/19).

Проте оскільки в матеріалах позовної заяви відсутні будь-які відомості, що підтверджують обставини справи та їх відповідність позовних вимогам, суд позбавлений можливості стверджувати, що позовна заява відповідає усім вимогам, встановленим КАС України.

Таким чином, позивачу слід надати належним чином мотивовану заяву про поновлення строку звернення до суду з позовними вимогами за період серпня 2022, у якій вказати підстави для поновлення строку, додати докази поважності причин його пропуску або уточнити позовні вимоги з урахуванням строку звернення до суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ч. 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Запропонувати позивачу у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, шляхом уточнення змісту позовних вимог та надання мотивованого клопотання про поновлення строку зверення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Альчук Максим Петрович