Справа № 520/21995/24
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 липня 2025 року справа №520/21995/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Югрейн-Трейд" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Югрейн-Трейд" (вул. Каштанова, буд. 10,м. Харків,61035, код 40913776) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області(вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057, ), в якому просять суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення 5 від 21.06.2024;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення 5 від 21.06.2024;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення 5 від 21.06.2024.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що податкові повідомлення-рішення № 5 від 21.06.2024, № 5 від 21.06.2024, № 5 від 21.06.2024 є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача.

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник стверджував про відсутність права ТОВ «ЮГРЕЙН-ТРЕЙД» (податковий номер 40913776) на отримання заявленої суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (р. 20.2.1 декларації) за лютий 2024 року в сумі 62 469,65 грн, у зв`язку з відсутністю фактичної сплати. Також зазначив, що складені між ТОВ «БОВІС ЛТД» та ТОВ «ЮГРЕЙН ТРЕЙД» документи на товар «Кукурудза» не опосередковувався реальним виконанням операції, яка становить його предмет. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя у період з 28.10.2024 по 05.11.2024, з 23.12.2024 по 15.01.2025, з 28.04.2025 по 02.05.2025 та з 14.07.2025 по 28.07.2025 перебував у відпустці.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що посадовими особами Головного управління ДПС у Харківській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЮГРЕЙН-ТРЕЙД» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за лютий 2024 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету. За підсумками перевірки складено Акт від 14.05.2024 №21825/20-40-07-05-03/40913776, в якому вказано наступні порушення:

- п.198.6 ст.198; 200.1, 200.4 200.7, 200.9 ст. 200 Податкового кодексу України оскільки ТОВ «ЮГРЕЙН-ТРЕЙД» завищено суму податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «БОВІС ЛТД» (), яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 47775 грн. за лютий 2024 року.

- п. 200.1, 200.4 200.7, 200.9 ст. 200 Податкового кодексу України, порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом міністерства фінансів України від 28.01.2016р. №21, в наслідок чого підприємству відмовлено в отриманні заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку, згідно з поданою податковою декларацією з податку на додану вартість на суму 62470 грн. за лютий 2024 року.

- п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України оскільки ТОВ «ЮГРЕЙН-ТРЕЙД» завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по взаємовідносинах з АТ «Українська залізниця» () на 297 грн. за лютий 2024 року.

Позивачем подано заперечення на акт перевірки, за результатом розгляду якого відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення № 5 від 21.06.2024, № 5 від 21.06.2024, № 5 від 21.06.2024.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Щодо податкового повідомлення-рішення 5 від 21.06.2024, суд зазначає наступне.

Вказане податкове повідомлення-рішення прийнято Відповідачем на підставі висновку акту перевірки про порушення 200.1, 200.4 200.7, 200.9 ст. 200 Податкового кодексу України. Таким порушенням відповідач вважає факт здійснення розрахунку позивачем за отримані від АТ «Українська залізниця» послуги шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок філії АТ «Українська залізниця» «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» яка не є платником ПДВ. У зв`язку з чим ТОВ «ЮГРЕЙН-ТРЕЙД» відмовлено в отриманні суми бюджетного відшкодування у розмірі 62469,65 грн. за лютий 2024 року.

Відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень».

Відповідно пп.200.11 п. 200 ПК України контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку у порядку, передбаченому підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ТОВ "Югрейн-Трейд" подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2024 року. В додатку №3 до декларації "Розрахунок суми бюджетного відшкодування" у таблиці 2 наведено розшифровку суми податку, фактично сплаченої попередніх та звітному податкових періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України. В таблиці 2 зазначено, що ТОВ "Югрейн-Трейд" сплачено на рахунок постачальника - АТ Укрзалізниця (код ЄДРПОУ 55) податку на додану вартість на суму а 62470,00 грн.

В акті перевірки вказано, що ТОВ "Югрейн-Трейд" не має права на бюджетне відшкодування заявленої суми податку на додану вартість у зв`язку з тим, що перевіркою не встановлено перерахування грошових коштів на розрахункові рахунки АТ "Українська залізниця".

Господарські взаємовідносини між ТОВ "Югрейн-Трейд" та АТ "Українська залізниця" в частині заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість відображені в податкових накладних та підтверджуються первинними документами. Від відповідача не надходило до суду інформації або документації щодо нереальності господарських операцій між ТОВ "Югрейн-Трейд" та АТ "Українська залізниця".

Господарські операції відображені в наступних податкових накладних №16008 від 29.02.2024р., №12648 від 23.02.2024р., №11087 від 21.02.2024р., №4710 від 09.02.2024р., №96 від 08.02.2024р., №95 від 08.02.2024р., №4711 від 09.02.2024р., №11086 від 21.02.2024р., №14442 від 27.02.2024р., №16009 від 29.02.2024р., №12647 від 23.02.2024р., №72 від 30.01.2024р., №302 від 27.1.224р., №301 від 27.01.224р. та долучених до позовної заяви розрахунках коригування до податкових накладних.

Загальна сума ПДВ, що підлягала сплаті за вказаними податковими накладними склала 62470,00 грн.

Оплату було здійснено ТОВ "Югрейн-Трейд" на користь АТ "Українська залізниця" згідно наступних платіжних документів: платіжні інструкції № 1597 від 29 лютого 2024 р., № 4296 від 23 лютого 2024 р., № 4264 від 21.02.2024р., № 1581 від 09 лютого 2024 р., № 4239 від 20 лютого 2024 р., № 4238 від 20 лютого 2024 р., № 1580 від 09 лютого 2024 р., № 4263 від 21 лютого 2024 р., № 4301 від 27 лютого 2024 р., № 1596 від 29 лютого 2024 р., № 4295 від 23 лютого 2024 р., № 4210 від 02 лютого 2024 р., № 1571 від 09 лютого 2024 р., № 1572 від 09 лютого 2024 р.

Із зазначених вище платіжних документів вбачається, що платежі було здійснено на банківські рахунки Філії ЄРЦ АТ Укрзалізниці, Вагонне депо Кременчук регіональної філії Південна залізниця" АТ Укрзалізниця" ВП, Вагонне депо Основа регіональної філії Південна залізниця" АТ Укрзалізниця" ВП.

Пунктом 4.1 договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020 передбачено, що розрахунки за договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» акціонерного товариства «Українська залізниця».

Пункт 15 договору містить інформацію про перевізника: АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», ідентифікаційний код юридичної особи 40075815, індивідуальний податковий номер платника ПДВ 55. Реквізити для перерахування коштів в гривні: поточний рахунок зі спеціальним режимом використання UА3021667. Отримувач: Філія «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» акціонерного товариства «Українська залізниця». Ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 40081279.

Пунктом 4.1 договору №ТП/ЛІСКИ/1 від 01.02.2023 визначено, що розрахунки за договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» АТ Укрзалізниця. Пункт 14.1 договору №ТП/ЛІСКИ/1 містить інформацію про виконавця: АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», ідентифікаційний код юридичної особи 40075815, індивідуальний податковий номер платника ПДВ 55. Реквізити для перерахування коштів в гривні: поточний рахунок зі спеціальним режимом використання UА3021667. Отримувач: Філія «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» акціонерного товариства «Українська залізниця». Ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 40081279. Розрахунки по договору поставки №22077 від 04.08.2022 здійснено за вказаними в договорі реквізитами та на підставі п. 4.1 Договору. Таким чином всі платежі були здійснені на рахунки філій АТ "Українська залізниця», в тому числі ПДВ загальною сумою 62469,65 грн. за лютий 2024 року.

Отже, суд погоджується із твердження позивача, що такий порядок оплати не суперечить суті диспозитивних відносин та приписам чинного законодавства.

Також суд зауважує, що відповідачем не наведено в акті перевірки жодних зауважень щодо здійснених позивачем розрахунків з АТ «Укрзалізниця» через Вагонне депо Кременчук регіональної філії Південна залізниця" АТ Укрзалізниця" ВП, Вагонне депо Основа регіональної філії Південна залізниця" АТ Укрзалізниця" ВП, відповідно в частині вказаних платежів висновки акту перевірки взагалі відсутні.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Як встановлено ч.4 ст.64 Господарського кодексу України, підприємство має право створювати філії, інші відокремлені підрозділи.

Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи та діють на основі положення про них, затвердженого підприємством.

Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Аналогічні положення містяться в ст. 95 Цивільного кодексу України.

Окрім того слід наголосити, що Податковий кодекс України також не розглядає філію як окремого платника ПДВ (пп. 14.1.139 ст.14 Податкового кодексу України). Втім, головне підприємство може прийняти рішення делегувати філії право складати податкові накладні від імені головного підприємства, про що зазначено в п.7 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за № 137/28267.

З умов укладених договорів та первинних документів вбачається, що стороною в наведених вище господарських відносинах є юридична особа - АТ "Українська залізниця" (що підтверджується в акті перевірки), в якості реквізитів для перерахування коштів вказані рахунки філій АТ "Українська залізниця", що за своєю правовою природою є рахунками AТ "Українська залізниця", відкритими в установах банків через філії.

На виконання укладених договорів позивачем були здійснені оплати на рахунки філій АТ "Українська залізниця", які вказані у договорах та рахунках, про що свідчать платіжні інструкції.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність в даному випадку доводів контролюючого органу та наявність прпавових підстав для визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення 5 від 21.06.2024.

Щодо податкового повідомлення-рішення 5 від 21.06.2024, суд зазначає наступне.

З акту перевірки вбачається, що контролюючим органом ставиться в вину позивачу порушення п.198.6 ст.198; 200.1, 200.4 200.7, 200.9 ст. 200 Податкового кодексу України оскільки ТОВ «ЮГРЕЙН-ТРЕЙД» завищено суму податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «БОВІС ЛТД» (), яка підлягає бюджетному відшкодуванню на 47775 грн. за лютий 2024 року. Такий висновок обґрунтований наявністю рішення 19272 від 01.04.2024р. про віднесення ТОВ «БОВІС ЛТД» до ризикових платників податків.

Однак, суд зазначає, що посилання на віднесення ТОВ «БОВІС ЛТД» до ризикових платників є необґрунтованим. Позивачем доведено, що рішення про віднесення контрагента до ризикових було прийнято до винесення рішення 19272 від 01.04.2024, яким ТОВ «БОВІС ЛТД» віднесено до ризикових платників. Рішення 19272 від 01.04.2024 не має зворотної дії у часі та не може свідчити про нереальність господарських операцій, які відбулися задовго до дати його прийняття. Крім того, позивачем доведено, що станом на 16.05.2024 (до прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) ТОВ «БОВІС ЛТД» не відповідало критеріям ризиковості платника податків.

Також суд зауважує, що сам факт віднесення контрагента до такого, що має ознаки ризикового не є підставою для визнання господарської операції нереальною.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У силу приписів п. 44.1 ст. 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. При цьому, платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 44.2 ст. 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість, в залежності від обставин конкретної справи, включає зокрема наступне. Встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, такі як: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки, з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності. Встановлення спеціальної правосуб`єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції. Встановлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку. Встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість. Встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість необхідно з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.

На підтвердження господарської операції позивачем надано договір №03/10-2 від 03.10.2023, видаткові накладні, ТТН, платіжні інструкції, рахунки на оплату (щодо придбання ТОВ «ЮГРЕЙН-ТРЕЙД» кукурудзи у ТОВ «БОВІС ЛТД»). Крім того, було надано Рішення від 16.05.2024 №43594 про невідповідність ТОВ «БОВІС ЛТД» критеріям ризиковості, Лист ТОВ «БОВІС ЛТД» щодо надання копій документів; договір б/н від 07.12.2023; рахунок №31 від 13.12.2023; рахунок №38 від 29.12.2023; видаткові накладні №,№ 57, 58, 59, 60, 62, 63 від 22.12.2023, 25.12.2023, 26.12.2023, 27.12.2023, 28.12.2023, 29.12.2023 (щодо придбання ТОВ «БОВІС ЛТД» кукурудзи у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Сівелір-Агро»).

З аналізу наданих документів суд дійшов висновку, що позивачем в достатній мірі підтверджено факт здійснення спірної господарської операції, відповідно позивачем правомірно віднесено до податкового кредиту розмірі 47775,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «БОВІС ЛТД», а порушення п.198.6 ст.198; 200.1, 200.4 200.7, 200.9 ст. 200 Податкового кодексу України при декларуванні податку на додану вартість по взаємовідносинах позивача з ТОВ «БОВІС ЛТД» () на суму 47775,00 грн. за лютий 2024 року в ході розгляду справи не підтвердилося.

Надані позивачем первинні документи підтверджують формування показників податкової звітності позивача та вказують, що господарська операція, яка є підставою для формування податкового обліку підприємства, відбулась. Так, рух активів при здійсненні вказаної операції підтверджується платіжними інструкціями, видатковими накладними, укладеним договором, документами податкового обліку, копії яких долучені до матеріалів справи та досліджені при перевірці. Зазначені документи не мають дефектів форми, змісту або походження, які в силу 198, 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

При цьому сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних видно, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Така позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справах №826/11879/13-а, № 825/3419/14. Жодна норма законодавства не встановлює обов`язку покупця бути обізнаним про джерело походження товару та обов`язку з контролю за дотриманням попередніми контрагентами постачальника правил оподаткування. Тобто, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Аналогічний правовий висновок містяться в постановах Верховного Суду від 27.05.2021 у справі №820/6980/14 та від 12.03.2019 у справі №804/9057/13-а. Тож, допущені контрагентом порушення вимог законодавства при створенні підприємства та веденні господарської діяльності можуть потягнути відповідальність щодо нього та не впливають на право позивача на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість та до складу бюджетного відшкодування сплаченого у попередніх періодах постачальнику податку на додану вартість. В Україні діє принцип індивідуальної податкової відповідальності - один з принципів, на яких базується чинне податкове законодавство України. Так, відповідно до статті 47 Податкового кодексу України складання податкової звітності покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. У відповідності до ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що свідчить про те, що, у разі коли контрагент не виконав свого зобов`язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо неплатника, а не інших осіб, у т.ч. його контрагентів. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на віднесення сплачених ним у ціні товару (послуг) відповідних сум до складу податкового кредиту з ПДВ, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Аналогічну правову позицію підтримано Верховним Судом у постановах, зокрема, від 24.01.2018 у справі №824/942/13, від 14.03.2018 у справі №803/1198/16.

Висновки контролюючого органу про порушення зроблено виключно на підставі аналізу наявної в базі даних ДПС інформації, проте така інформація, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагента позивача, носить виключно інформативний характер та сама по собі, окремо від інших доказів або за їх відсутності, не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган.

Крім того, контролюючим органом не було проведено контрольних заходів щодо контрагента постачальника позивача та дослідження його первинних документів, не було доведено та не надано належних доказів, які б свідчили, що наявні у контрагента трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності, обумовленої укладеним договором з позивачем, як не було доведено та не надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів про протиправну поведінку контрагента та про обізнаність позивача щодо такої поведінки та злагодженості дій між ними. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 10.04.2020 у справі №804/1984/16.

Таким чином, податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, не є обов`язковим свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, які є підставами формування бухгалтерського обліку.

При цьому, контролюючим органом не надано належних та допустимих доказів на спростування реальності господарської операції. У свою чергу викладені відповідачем в акті аргументи є недостатніми, оскільки податкове законодавство України не ставить право платника податків в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів чи відсутності у контрагентів основних фондів, кваліфікованого персоналу, знаходження за заявленою юридичною адресою тощо. В разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати, саме, для цієї особи. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку. Отже, господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК. Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

У пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України" ЄСПЛ зазначив, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Так, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентом, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень статті 74 КАС України.

Чинним законодавством України на сторону господарських операцій - покупця товару (робіт, послуг), який є платником податків, не покладено обов`язку в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії постачальників товару (послуг) зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат та податкового кредиту. Контролюючим органом не наведено в акті перевірки доказів, які однозначно свідчили б про неправдивість одержаних від платника документів, підтверджували б фіктивний характер спірної операції та недобросовісність позивача як платника податків, відповідачем не вказано жодних доказів, які підтверджували б те, що вчинення правочину (укладення договору), на підставі якого виникли взаємовідносини між позивачем та контрагентом не відповідали дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав та обов`язків чи свідчили б про незвичність цін за спірною операцією, або про невідповідність господарської операції цілям та завданням статутної діяльності товариства, господарській меті з метою досягнення правових наслідків та які порушують публічний порядок, суперечать моральним засадам суспільства та спрямовані на заволодіння майном держави.

Отже, позивач як платник податків самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та сплату, лише, ним самим податку до бюджету відповідно до законодавства України. Він не може нести відповідальність за порушення контрагентами правил здійснення господарської діяльності та/або податкової дисципліни, як і не може нести відповідальність за неподання контрагентом первинних документів. У разі якщо контрагентом були допущені порушення норм податкового або іншого законодавства, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цього контрагента, а не сумлінного платника податків. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14.03.2018 у справі №803/1198/16.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення 5 від 21.06.2024.

Щодо податкового повідомлення-рішення 5 від 21.06.2024, суд зазначає наступне.

Відповідачем зазначено про порушення позивачем п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України та завищення від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по взаємовідносинах з АТ «Українська залізниця» () на 297 грн. за лютий 2024 року.

Проте, відповідачем не було враховано пп. «а» п. 201.11 ПК України, яким визначено, що підставою для нарахування сум ПДВ, що відносяться до податкового кредиту, без отримання податкової накладної, також є транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму ПДВ та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами.

Позивачем долучено до позовної заяви копію посадочних документів на ім`я директора ТОВ "Югрейн-Трейд", відповідно підтверджено правомірність віднесення 297 грн за лютий 2024 до складу податкового кредиту.

У відзиві на позовну заяву відповідачем не наведено жодного обґрунтування щодо правомірності податкового повідомлення-рішення 5 від 21.06.2024 та не спростовано доводів позовної заяви.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Так, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення 5 від 21.06.2024.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви.

Розподіл судових витрат здійснити у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Югрейн-Трейд" (вул. Каштанова, буд. 10,м. Харків,61035, код 40913776) до Головного управління ДПС у Харківській області(вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення 5 від 21.06.2024.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення 5 від 21.06.2024.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення 5 від 21.06.2024.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Югрейн-Трейд" суму судового збору у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов