Справа № 300/4854/24
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/4854/24 пров. № А/857/32883/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року (ухвалене головуючим-суддею Кафарським В.В. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Івано-Франківську) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - ГУ ПФУ, відповідач), в якому просив визнати протиправною відмову ГУ ПФУ у здійсненні йому нарахування та виплаті з 01.09.2023 щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою КМУ №713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі - Постанова №713) та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому з 01.09.2023 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000,00 грн, передбачену Постановою №713, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.08.2024 у задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою його позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазнаачє, що йому у зв`язку з перерахунком пенсії підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.07.2023 по справі №300/2960/23 з 01.09.2023 щомісячна доплата на підставі Постанови №713 не виплачується у розмірі 2000,00 грн, а лише частково у розмірі 1206,43 грн, що порушує йоог законні права та інтереси. Вказує, що йому призначено пенсію з 2013 року, тобто до 01.03.2018, а отже він має право на врахування до розміру його пенсії станом на 01.03.2018 щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн, передбаченої Постановою №713 у повному обсязі, однак всупереч цьому відповідачем з 01.09.2023 не нараховано та не виплачено йому спірну доплату у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача Скржевський М.С. просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).

На виконання Постанови №713 позивачу було встановлено щомісячну доплату у розмірі 2 000,00 грн.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.07.2023 по справі №300/2960/23 було зобов`язано ГУ ПФУ здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі довідки №2036 від 12.01.2022, виданої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Івано-Франківській області», про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 із зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

На виконання вищевказаного рішення суду, відповідач провів у вересні 2023 року перерахунок пенсії позивача. Основний розмір пенсії позивача склав 9809,15 грн.

23.04.2024 представник позивача звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити позивачу перерахунок та виплату з 01.09.2023 щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713, з урахуванням раніше виплачених сум.

ГУ ПФУ листом від 26.04.2024 за №0900-0202-В/25281 повідомило, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.07.2023 по справі №300/2960/23 Головним управлінням у вересні 2023 року здійснено відповідний перерахунок пенсії позивачу. Оскільки розмір пенсійної виплати внаслідок перерахунку на виконання цього рішення суду збільшився на 793,57 грн, то з жовтня 2023 року позивач отримує щомісячну доплату відповідно до абз.1, 2 п.1 Постанови №713 в розмірі 1206,43 грн.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що оскільки спірна щомісячна доплата до пенсії позивачу виплачується з урахуванням положень абз.1, 2 п.1 Постанови №713 в сумі 1206,43 грн (якої не вистачає до встановленого розміру в 2 000,00 грн після перерахунку на підставі рішення суду), тому вимоги позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому спірну щомісячну доплату до пенсії є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, регулюються Законом №2262-ХІІ.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону №2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

З метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №713, пунктом 1 якої установив з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону №2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 цього Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 цього Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000,00 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000,00 грн, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021.

Таким чином, внаслідок прийняття Урядом вказаного нормативно-правового акта з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01.03.2018 було встановлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

Як встановлено судом, на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.07.2023 по справі №300/2960/23 Головним управлінням у вересні 2023 року здійснено відповідний перерахунок пенсії позивачу, після чого розмір пенсійної виплати збільшився на 793,57 грн. У зв`язку з цим, враховуючи положення абзаців 1 і 2 пункту 1 Постанови №713, з жовтня 2023 року позивач отримує щомісячну доплату в розмірі 1 206,43 грн, тобто в розмірі, якого не вистачає до встановленого розміру в 2 000,00 грн. Вказане підтверджується наданим представником позивача протоколом про перерахунок пенсії на підставі рішення суду.

Таким чином, помилковими є твердження позивача, що після проведення перерахунку пенсії на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.07.2023 по справі №300/2960/23, відповідач припинив виплачувати щомісячну доплату згідно Постанови №713 до основного розміру його пенсії.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що спірна щомісячна доплата до пенсії, передбачена Постановою №713 позивачу виплачується, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу в нарахуванні та виплаті з 01.09.2023 вказаної щомісячної доплати до пенсії не підлягають до задоволення.

Крім того, оскільки суд встановив, що відповідна доплата на підставі Постанови №713 позивачу виплачується, з урахуванням положень абзаців 1 і 2 пункту 1 Постанови №713, тобто в сумі 1 206,43 грн (якої не вистачає до встановленого розміру в 2 000,00 грн після перерахунку на підставі рішення суду), то і в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000,00 грн також слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України та ст.17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерела права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив ЄСПЛ у справі Проніна проти України (рішення від 18.07.2006).

Зокрема, у пункті 23 рішення ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Так, у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland) від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі Гірвісаарі проти Фінляндії (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001).

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року по справі №300/4854/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук