Справа № 160/14011/25
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з вищезазначеною позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність приписам ст.161 КАС України та запропоновано позивачу, у десятиденний строк з дня отримання ухвали суду, усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду доказів надсилання копії позовної заяви з копіями доданих документів відповідачу.
На виконання ухвали суду, 27.05.2025 року позивачем усунуто вищезазначені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 30.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві та у відповіді на відзив, враховуючи позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , проходив службу у ДУ «Криворізька виправна колонія (№80) з 13.06.1997 р. по 30.06.2023 р.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 р. у справі №160/18520/24 позов ОСОБА_1 до ДУ "Криворізька виправна колонія (№ 80) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)», яка полягала у відмові проведення ОСОБА_1 перерахунку, нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації (базового місяця) - січень 2008 року;

- зобов`язано ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податків доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ від 15.01.2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнано протиправною бездіяльність ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)», яка полягала у відмові у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Постанови КМУ від 17.07.2023 року №1078;

- зобов`язано ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.12.2022 року з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Постанови КМУ від 17.07.2023 року №1078 з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податків доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ від 15.01.2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнано протиправною бездіяльність ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)», яка полягала у відмові у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку та виплати грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, інших виплат (матеріальна допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні) за період з 29.01.2020 року по 30.06.2023 року з врахування множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року та 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ №705 від 30.08.2017 року;

- зобов`язано ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, інших виплат (матеріальна допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні) за період з 29.01.2020 року по 30.06.2023 року з врахування множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року, 01.01.2021 року, 01.01.2022 року та 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови КМУ №705 від 30.08.2017 року з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податків доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ від 15.01.2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.12.2024 року апеляційну скаргу Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року у справі №160/18520/24 скасовано в частині задоволення позову щодо зобов`язання ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, інших виплат (матеріальна допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та одноразова грошова допомога при звільненні) за період з 20.05.2023 року по 30.06.2023 року та в частині зобов`язання ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» здійснити ОСОБА_1 компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податків доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого Постановою КМУ від 15.01.2004 року №44 та прийнято нову постанову, якою у задоволенні цієї частини позову відмовлено. В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року у справі №160/18520/24 залишено без змін.

09.04.2025 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати довідку із зазначенням перерахунку для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні.

Листом від 24.04.2025 року відповідачем повідомлено, що відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду та постанови Третього апеляційного адміністративного суду по справі №160/18520/24 було зобов`язано ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» здійснити перерахунок грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року до 19.05.2023 року. Відповідно до наказу начальника державної установи «Криворізька випрана колонія (№80)» №109/OC-23 від 29.06.2023 р., підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1 30.06.2023 року було звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі на підставі п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням). Відповідно до п.6 ст.1 розділу ІІІ Наказу Міністерства юстиції України 28.03.2018 р. №925/5 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України», розмір одноразової допомоги було розраховано згідно із посадового окладу та інших передбачених законом доплат і надбавок, які встановлені на день звільнення зі служби. Згідно із зазначених вище судових рішень цей період не підлягає перерахунку. Таким чином, одноразова грошова допомога була виплачена в повному обсязі згідно із чинного законодавства.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить наступного.

Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закон України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 р. № 2713-IV (далі - Закон № 2713-IV).

Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України (ч.1 ст.6 Закону №2713-IV).

Частиною 1 статті 23 Закону №2713-IV визначено, що держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України.

За змістом ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. №2262-XII, особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Аналогічне положення затверджене в абз.4 п.10 постанови КМУ від 17.07.1992 р. №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", згідно з якими військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: які звільняються із служби за власним бажанням або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Наведені положення пункту 10 Порядку №393 не пов`язують виплату одноразової грошової допомоги з набуттям особою права на пенсію.

Таким чином, право на отримання одноразової грошової допомоги, яка має разовий характер, зокрема, особами рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби пов`язане з наявністю 10-річної вислуги та звільненням з передбачених підстав, зважаючи на що не набуття права на пенсію цих осіб не може нівелювати їх право на отримання зазначеної допомоги за умови наявності 10 і більше років вислуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.10.2018 року у справі № 826/27472/15.

Право на отримання позивачем одноразової грошової допомоги при звільненні відповідачем не заперечується.

Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 р. № 925/5. Пунктом 2 глави 1 розділу ІІІ Порядку № 925/5 визначено, що особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до пункту 6 глави 1 розділу ІІІ Порядку № 925/5, до місячного грошового забезпечення осіб рядового і начальницького скалу, які дають право на отримання одноразової грошової допомоги, з якого нараховується ця грошова допомога, включаються:

для осіб рядового і начальницького складу, що звільняються з посад, на які вони були призначені, - посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати), встановлені на день звільнення зі служби, та премія, розрахована відповідно до пункту 22 розділу І цього Порядку.

Пунктом 22 розділу І Порядку №925/5 передбачено, що для розрахунку грошового забезпечення за час перебування у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, одноразових додаткових видів грошового забезпечення та компенсаційних виплат (допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, одноразова грошова допомога при звільненні зі служби, грошова компенсація за невикористані дні відпусток) до місячного грошового забезпечення включається премія (встановлена відповідно до глави 13 розділу II цього Порядку) в середньому розмірі за повні дванадцять календарних місяців служби підряд за місцем проходження служби, а за менший період служби - в середньому розмірі за повні календарні місяці служби за місцем проходження служби.

З викладеного слідує, що розмір грошового забезпечення для обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні розраховується наступним чином: (оклад + оклад за спеціальним званням + щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати) + середній розмір премії за повні дванадцять календарних місяців служби) х (вислугу років) х (відсоток вихідної допомоги).

Як вбачається з довідки про щомісячні види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 30.06.2023 року №80/4-3659, виданої ОСОБА_1 премію нараховано:

- за червень 2022 року у розмірі 2 420 грн.

- за липень 2022 року у розмірі 2 585 грн.;

- за серпень 2022 року у розмірі 2 530 грн.;

- за вересень 2022 року у розмірі 5 940 грн.;

- за жовтень 2022 року у розмірі 10 670 грн.;

- за листопад 2022 року у розмірі 18 535 грн.;

- за грудень 2022 року у розмірі 19 305 грн.;

- за січень 2023 року у розмірі 4 730 грн.;

- за лютий 2023 року у розмірі 4 785 грн.;

- за березень 2023 року у розмірі 4 620 грн.;

- за квітень 2023 року у розмірі 4 840 грн.;

- за травень 2023 року у розмірі 8 580 грн.;

- за червень 2023 року у розмірі 8 305 грн., що разом складає 97 845 грн.

Згідно із розрахунком одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби підполковника внутр. служби ОСОБА_1 , черговий помічник начальника установи ВН та Б, посадовий оклад - 5 500 грн., оклад за спеціальним званням 1 410 грн.; надбавки за вислугу років у розмірі 50% - 3 455 грн., надбавки за особливості проходження служби у розмірі 30% - 3 109,50 грн., всього нараховано премії за 12 місяців у сумі 97 845 грн., 1/12 8 153,75 грн., всього: 21 628,25 грн., кількість повних календарних років служби 37, розмір відсотків 50, нараховано грошової допомоги 400 122,63 грн.

Відповідно до довідки про перерахунок грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення ОСОБА_1 , за період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року, згідно із наказом ДУ «Криворізька виправна колонія (№80) №47/ОС-25 від 05.03.2025 р., постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18.12.2024 року та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2024 року в адміністративній справі №160/18520/24 премія (з урахуванням премії за службу у нічний час) становить 61 068,26 грн.

В листі від 24.04.2025 року відповідач повідомив, що відповідно до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду та постанови Третього апеляційного адміністративного суду по справі №160/18520/24 було зобов`язано ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» здійснити перерахунок грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року до 19.05.2023 року. Відповідно до п.6 ст.1 розділу ІІІ Наказу Міністерства юстиції України 28.03.2018 р. №925/5 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України», розмір одноразової допомоги було розраховано згідно із посадового окладу та інших передбачених законом доплат і надбавок, які встановлені на день звільнення зі служби. Згідно із зазначених вище судових рішень цей період не підлягає перерахунку. Таким чином, одноразова грошова допомога була виплачена в повному обсязі згідно із чинного законодавства.

Однак, як зазначено, судом вище, відповідно до пункту 22 розділу І Порядку №925/5 одноразова грошова допомога при звільненні також обчислюється з середнього розміру премії за повні дванадцять календарних місяців служби.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи, суд зазначає, що премія в середньому розмірі за повні дванадцять календарних місяців служби підряд за місцем проходження служби перерахована на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2024 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18.12.2024 року в адміністративні справі №160/18520/24, має враховуватись при нарахуванні одноразової грошової допомоги при звільненні із служби.

Таким чином, бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку та виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням премії в середньому розмірі за повні дванадцять календарних місяців служби підряд за місцем проходження служби перерахованої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2024 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18.12.2024 року в адміністративні справі №160/18520/24 є протиправною.

З метою повного відновлення порушених прав, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби з урахуванням премії в середньому розмірі за повні дванадцять календарних місяців служби підряд за місцем проходження служби перерахованої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2024 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18.12.2024 року в адміністративній справі №160/18520/24, з урахуванням виплачених сум.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 р. № 44, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ №44 від 15.01.2004 р. (далі - Порядок № 44), грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Відповідно до пунктів 4 та 5 Порядку № 44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Отже, при виплаті грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, підлягають компенсації суми податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу.

З урахуванням наведеного правого регулювання, перерахунок та виплата одноразової грошової допомоги позивачу має бути проведена відповідачем з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44.

Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 27.07.2023 року у справі №380/813/22, від 27.09.2023 року у справі №420/23176/21 та від 18.04.2024 року у справі №160/10789/22.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, позовна заява підлягає задоволенню з викладених вище підстав.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України Про судовий збір з відповідача судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 262 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» щодо не здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням премії в середньому розмірі за повні дванадцять календарних місяців служби підряд за місцем проходження служби перерахованої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2024 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18.12.2024 року в адміністративній справі №160/18520/24.

Зобов`язання Державну установу «Криворізька виправна колонія (№80)» провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби з урахуванням премії в середньому розмірі за повні дванадцять календарних місяців служби підряд за місцем проходження служби перерахованої на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2024 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 18.12.2024 року в адміністративній справі №160/18520/24 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 р. № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Судовий збір не стягується.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма