Справа № Н/240/35772/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви за нововиявленими обставинами

29 липня 2025 року м. Житомир справа № Н/240/35772/23

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Рішенням суду від 22.03.2024 ухвалено: "Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003, ), задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 15 листопада 2023 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції, яка була чинна до 01 січня 2015 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 з 15 листопада 2023 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні безумовного (обов"язкового) відселення, визначеного статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII у редакції, яка була чинна до 01 січня 2015 року, що дорівнює трьом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року".

До суду надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про перегляд рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22.03.2024 за нововиявленими обставинами, з підстав визначених пунктом 1 частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обґрунтовуючи заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вказує, що після набрання судовим рішенням законної сили було розпочато його виконання, зокрема нарахування та виплата доплати до пенсії. Однак, після прийняття судом рішення та набрання ним законної сили, вже під час його виконання ГУ ПФУ в Житомирській області були виявлені обставини, які свідчать про надання позивачем до суду недостовірних відомостей про місце проживання, які не були відомі і не могли бути відомі станом на час прийняття судом рішення. Оскільки обставини щодо місця проживання є визначальними для прийняття рішення щодо призначення доплати до пенсії за статтею 39 Закону України №796-XII, тому Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області просить переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами.

Суддя своєю ухвалою відкрила провадження за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22.03.2024 та призначено судове засідання.

Позивач у судове засідання не прибула. До суду подала заяву про розгляд про розгляд справи без її участі.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Протокольною ухвалою від 30.04.2025, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

У відповідності до частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з частиною 4 зазначеної правової норми, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Так, в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть уважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Подібна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі №2а-7523/10/1270, від 02 травня 2018 року у справі №303/3535/16-а, від 04 вересня 2018 року у справі №809/824/17, від 22 листопада 2018 року у справі №826/14224/15.

З матеріалів справи встановлено, що у справі №240/35772/23 ОСОБА_1 указала місцем свого проживання: АДРЕСА_2 .

До позову додала копію Витягу з реєстру територіальної громади у якому зазначено, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 .

Згідно з Переліком населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи (Додаток №1 до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року №106) с. Селець відноситься до зони безумовного (обов`язкового) відселення.

Суд відмічає, що предметом спору у справі була бездіяльність відповідача, яка полягала в не нарахуванні та не виплаті з 15.11.2023 підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, встановленого статтею 39 Закону № 796-XII.

Відповідно до ст. 39 Закону України № 796-ХІІ, ОСОБА_1 мала право на отримання підвищення до пенсії у розмірі трьох прожиткових мінімуму для працездатних осіб при умові, що він а момент виникнення спірних правовідносин є непрацюючим пенсіонером та проживає на території зони безумовного (обов`язкового ) відселення.

При розгляді справи було встановлено, що станом на 15.11.2023 позивач є непрацюючим пенсіонером, перебуває на обліку у відповідача, проживає в населеному пункті, який, відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106, віднесено до зони безумовного (обов`язкового ) відселення, і останній не виплачує йому підвищення до пенсії, передбачене ст. 39 Закону України № 796-ХІІ.

У заяві про перегляд рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначає: "... матеріалами судової справи підтверджено, що згідно витягу з реєстру територіальної громади за № 2023/009365967 від 15.11.2023 зареєстроване місце проживання позивача АДРЕСА_3 ."

При цьому, відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні", декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом, тобто і для отримання соціальних послуг з виплати підвищення до пенсії, передбаченого ст. 39 Закону України № 796-ХІІ.

Отже під час розгляду справи судом було встановлено наявність обставин, з якими законодавець пов`язує виплату особі підвищення до пенсії, передбаченого ст. 39 Закону України № 796-ХІІ.

З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену у постанові від 26.02.2020 у справі № 800/578/17, необхідними умовами для визначення відповідної обставини нововиявленою, передбаченою пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України є те, що: по-перше, вона існувала на час розгляду справи; по-друге, ця обставина не могла бути відома заявникові на час розгляду справи; по-третє, вона входить до предмета доказування у справі та може вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи.

Також необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Варто зауважити, що обов`язковою умовою для визнання обставин нововиявленими є не лише відсутність у заявника інформації про них на час розгляду справи, а й об`єктивна неможливість одержати її у відповідний час.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в заяві, як на підставу звернення до суду із такою заявою, стверджує, що на момент виникнення спірних правовідносин позивач не проживала на території зони безумовного (обов`язкового ) відселення, при цьому посилається на докази, отримані при здійснення досудового розслідування кримінального провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001284.

Тобто в заяві відповідач фактично просить переоцінити докази (витяг з реєстру територіальної громади про зареєстроване місце проживання позивача, яким підтверджено факт реєстрації позивача за вказаною у позові адресою), за якими було встановлено обставини, які слугували підставою для задоволення позову.

Слід зауважити, що у разі визнання витягу з реєстру територіальної громади №2023/009365967 від 15.11.2023, якими підтверджено факт реєстрації (проживання) позивача в зоні безумовного (обов`язкового ), фальшивими за наслідками вищевказаного кримінального провадження, чи встановлення в межах такого кримінального провадження факту не проживання позивача у період із 15.11.2023 на зазначеній території радіоактивного забруднення, це буде підставою, для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України

Нові ж докази, на які посилається заявник, не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом, а тому не є, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 261 КАС України підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто в даному випадку обов`язок доведення правомірності спірної бездіяльності покладався на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Суд вважає, що на час розгляду справи, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області могло знати про таку обставину, як проживання/непроживання позивача на території зони гарантованого добровільного відселення, враховуючи права, які надані йому підпунктами 2, 5, 6, 7, 8, 17 пункту 6 Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 21 грудня 2022 року № 28-2).

Так, у вказаному Положенні зазначено:

6. Головне управління Фонду має право:

- отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань;

- користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв`язку та іншими технічними засобами;

- проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати;

- перевіряти достовірність відомостей, поданих страхувальником для отримання страхових коштів, дотримання порядку використання страхувальником наданих йому страхових коштів, відмовляти у фінансуванні виплат у разі відмови або перешкоджання страхувальником проведенню перевірки, виявлення фактів подання страхувальником недостовірних відомостей або порушення порядку використання страхових коштів;

- отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки;

- інші права, передбачені законодавством."

Тобто на момент виникнення спірних правовідносин та на час розгляду справи №240/35772/23 відповідачу могла бути відома обставина, що позивач не проживає в зоні гарантованого добровільного відселення.

Отже, враховуючи, що істотні для справи обставини, на які посилається в заяві відповідач, були встановлені судом та могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, суд вважає, що немає підстав для скасування рішення суду від в справі № 240/35772/23, та відмовляє в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити в силі рішення суду в адміністративній справі 240/35772/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Лавренчук