Справа № 640/15805/19
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року Справа№640/15805/19

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про: визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 № 11190-17.

Позовні вимоги мотивовані таким.

Позивач здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа - підприємець з 16.10.2007, з 2013 року податкової та іншої звітності не подає.

01 червня 2019 року позивачем отримано вимогу про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДФС у м. Києві від 10.05.2019 № 11190-17.

Позивач вважає таку протиправною оскільки жодних перевірок відповідач не проводив, сума недоїмки є незрозумілою, невідомий період нарахування, водночас позивач доходів не отримував

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.08.2019 відкрито провадження у справі розгляд визначено проводити у порядку письмового провадження.

Відповідно до пункту 2 розділу II Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» справу №640/15805/19 передано на розгляд Донецькому окружному адміністративному суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2025 зазначену справу було передано на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.06.2025 адміністративну справу №640/15805/19 прийнято до провадження.

Вирішено здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею Буряк І.В. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи у строк, встановлений статтею 258 КАС України.

Наявний у матеріалах справи відзив ГУ ДФС у м. Києві свідчить про незгоду відповідача із доводами позивача та містить прохання у позові відмовити, з огляду на таке.

Підставою для винесення оскаржуваної вимоги були автоматичні нарахування зобов`язань зі сплати єдиного внеску за період ІІІ квартал 2013 року по І квартал 2014 року, з І кварталу 2018 року по І квартал 2019 року та автоматичні нарахування з єдиного внеску за 2017 рік, у розмірі мінімального страхового внеску на місяць, як фізичній особі підприємцю, згідно обраної системи оподаткування. Розмір недоїмки 27 099,61 грн.

Позивачем надано відповідь на відзив, де доводи відповідача спростовуються та звертається увагу суду на відсутність у позивача доходу за період 2014 2019 років, що підтверджується довідкою ГУ ДПС у м. Києві від 17.09.2019 № 2385/ФОП/2615-52-0613.

Ухвалою суду від 18.07.2025 замінено відповідача у справі - Головне управління ДФС у м. Києві на правонаступника Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Фактичні обставини, встановлені судом у справі, такі.

ОСОБА_1 , зареєстрований як фізична особа підприємець з 16.10.2007, про що свідчить свідоцтво серія НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

10 травня 2019 року ГУ ДФС у м. Києві прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-11190-17 з єдиного соціального внеску на загальну суму станом на 30.04.2019 27 017,16 грн.

Позивач з 01.01.2012 по 31.03.2014 перебував на спрощеній системі оподаткування, а з 01.04.2014 по теперішній час (2019 рік) на загальній системі оподаткування.

Підставою для винесення оскаржуваної вимоги були автоматичні нарахування зобов`язань зі сплати єдиного внеску за період ІІІ квартал 2013 року по І квартал 2014 року, з І кварталу 2018 року по І квартал 2019 року та автоматичні нарахування з єдиного внеску за 2017 рік, у розмірі мінімального страхового внеску на місяць, як фізичній особі підприємцю, згідно обраної системи оподаткування.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464-VI, із урахуванням змін у відповідних редакціях), який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до статті 1 Закону №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону №2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Приписами частини 12 статті 9 Закону №2464-VI встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Сума єдиного внеску. Своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом №2464-VI, є недоїмкою та стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Крім того, абзацом 3 частини 8 цієї статті передбачено, що платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

База нарахування єдиного внеску визначається статтею 7 Закону № 2464-VI.

Так, відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 цього Закону єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Пунктом 3 частини першої статті 7 цього Закону визначено, що для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, єдиний внесок нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, фізична особа-підприємець у разі відсутності доходу має визначити базу нарахування не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску та сплатити єдиний внесок у розмірі не меншому за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону №2464-VI мінімальний страховий внесок - це сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця; максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - це максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює 25 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Згідно з ч.16 ст.25 Закону №2464-VI строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовуються.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» від 06 грудня 2012 року №5515-VI розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2013 року встановлено на рівні з 1 січня 2013 року - 1147,00 грн., з 1 грудня - 1218,00 грн. Таким чином, оскільки для фізичних осіб-підприємців сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску, то щомісячна мінімальна сума єдиного внеску для таких осіб з 01.01.2013 року по 30.11.2013 року складала 252,34 грн. (1147х22%), з 01.12.2013 року по 31.12.2013 року 267,96 грн. (1218х22%).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року №719-VII встановлено розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2014 року встановлено на рівні 1218 ,00 грн. Таким чином, щомісячна мінімальна сума єдиного внеску для таких осіб у 2014 році складала 267,96 грн. (1218х22%).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28 грудня 2014 року №80-VIII встановлено розмір мінімальної заробітної плати на рівні з 1 січня 2015 року - 1218,00 грн., з 1 вересня - 1378,00 грн. Таким чином, щомісячна мінімальна сума єдиного внеску для таких осіб у 2015 році складала 267,96 грн. (1218х22%) та відповідно 303,16 грн. (1378х22%).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року №928-VIII встановлено розмір мінімальної заробітної плати на рівні з 1 січня 2016 року - 1378,00 грн., з 1 травня - 1450,00 грн., з 1 грудня - 1600,00 грн. Таким чином, щомісячна мінімальна сума єдиного внеску для таких осіб з 01.01.2016 року по 30.04.2016 року складала 303,16 грн.(1378х22%), з 01.05.2016 року по 30.11.2016 року складала 319,00 грн. (1450х22%), з 01.12.2016 року по 31.12.2016 року складала 352,00 грн.(1600х22%).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року №1801-III розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2017 року встановлено на рівні 3200,00 грн. Таким чином, щомісячна мінімальна сума єдиного внеску для таких осіб у 2017 році складала 704 грн. (3200х22%).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року №2246-VІІІ встановлено розмір мінімальної заробітної плати на рівні з 1 січня 2018 року 3723,00 грн. Таким чином, щомісячна мінімальна сума єдиного внеску для таких осіб у 2018 році складала 819,06 грн. (3723 грн х 22%).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII встановлено розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2019 року 4173 грн. Таким чином, щомісячна мінімальна сума єдиного внеску для таких осіб у 2019 році складала 918,06 грн. (4173 грн х 22%).

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до даних інтегрованої картки платника податку станом на 10 травня 2019 року за позивачем рахувалася заборгованість (недоїмка) зі сплати єдиного внеску на загальну суму 27099,61грн.

Частиною 2 та 3 статті 25 Закону №2464-VI встановлено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно з ч.4 ст.25 цього Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Щодо порядку стягнення заборгованості з платників єдиного внеску, формування, оформлення та надсилання вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, то він регулюється розділом VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 20.04.2015 року №449 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 травня 2015 року за № 508/26953) (далі - Інструкція №449).

Так, відповідно до пунктів 2-4 розділу VI Інструкції №449 у разі виявлення фіскальним органом своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції(для платника юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника фізичної особи). При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2 частина порядковий номер, 3 частина літера "У" (узгоджена вимога). Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Судом встановлено, що оскаржувану вимогу сформовано та надіслано позивачу на підставі облікових даних інформаційної системи контролюючого органу, як платнику внеску (фізичній особі-підприємцю), який на кінець календарного місяця має недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Водночас, у вимозі зазначено суму заборгованості позивача в розмірі 27 099,61 грн., що відповідає положенням абзацу 8 пункту 3 розділу VI Інструкції №449, за змістом якого вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається платникам єдиного внеску фізичним особам-підприємцям протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій), якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Щодо доводів позивача про те, що відповідачем не проведено перевірку та не складено відповідний акт, а тому вимога про сплату боргу (недоїмки) підлягає скасуванню, суд зазначає, що спірна вимога прийнята на підставі облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів відповідно до вимог Інструкції №449.

Ураховуючи усе викладене у позові належить відмовити повністю.

Підстави для розподілу судового збору відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 № 11190-17 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення

Повний текст рішення складено 28.07.2025.

Суддя І.В. Буряк