Справа № 640/9451/19
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9451/19 Суддя (судді) першої інстанції: Є.О. Кисельова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Ганечко О.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило: стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 552414,78 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідача виникла заборгованість з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 552 414,78 грн, яка у добровільному порядку сплачена не була.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість з орендної плати з фізичних осіб в сумі 165 670 (сто шістдесят п`ять тисяч шістсот сімдесят) гривень 40 копійок (код бюджетної класифікації платежу: 18010900).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2019 року по справі №243/10031/18 та рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі №200/11750/19-а встановлені наступні обставини, які, згідно частини четвертої ст.78 КАС України не підлягають доказуванню при розгляді інших справ:

1) за період з 01 січня 2015 року по 07 червня 2016 року ОСОБА_1 звільняється від сплати за користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:001:0760, загальною площею 2,5048 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі ст.6 Закону України №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (у редакції, чинній до 08.06.2016 року).

2) розмір орендної плати по договору оренди землі №71 від 08.12.2010 року, що укладений між ОСОБА_1 та Святогірською міською радою Донецької області становить 64 616 грн. 83 коп. на рік, як це і зазначено в договорі без урахування нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі №200/11750/19-а виписано відповідачу інші податкові повідомлення-рішення форми «Ф» на загальну суму 165 670 грн. 40 коп., а саме: №468197.1-2417-0522-UA0021407 від 27.12.2023 про нарахування податкового зобов`язання по платежу «орендна плата з фізичних осіб» за 2016 рік в сумі 36 436 грн. 74 коп.; №468197.2-2417-0522-UA0021407 від 27.12.2023 про нарахування податкового зобов`язання по платежу «орендна плата з фізичних осіб» за 2017 рік в сумі 64 616 грн. 83 коп.; №468197.3-2417-0522-UA0021407 від 27.12.2023 про нарахування податкового зобов`язання по платежу «орендна плата з фізичних осіб» за 2018 рік в сумі 64 616 грн. 83 коп.

Однак, винесення позивачем нових повідомлень-рішень від 27.12.2023 є новою підставою в обгрунтування позову, які не існували в момент первісного звернення до суду 16.05.2019, а тому стягнення заборгованості за виписаними 27.12.2023 податковими повідомленнями-рішення можливо лише за умови подання нової позовної заяви до суду, проте не в рамках справи №640/9451/19, при цьому вказані податкові повідомлення-рішення були скасовані під час розгляду справи №200/5519/24.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем вказано про те, що залишок непогашеного відповідачем податкового боргу, який є предметом позову по справі №640/9451/19 складає 165 670,40 грн (сума заборгованості визначена з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021, яке набрало законної сили 30.10.2023) та є не сплаченою, а отже дана сума підлягає стягненню.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження з 22.07.2025.

У силу вимог частини першої статті 309 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Частиною другою наведеної статті передбачено, що у виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача виник податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 552414,78 гривень.

Так, відповідачем позивачу нараховані податкові зобов`язання зі сплати орендної плати фізичних осіб по вказаному вище договору оренди землі на підставі наступних податкових повідомлень-рішень форми «Ф»:

- №8 від 22.06.2017, яким визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати фізичних осіб у розмірі 100 972 (сто тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн. 18 коп. за 2015 рік:

- №8 від 22.06.2017, яким визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати фізичних осіб у розмірі 144 693 (сто сорок чотири тисячі шістсот дев`яносто три) грн. 14 коп. за 2016 рік;

- №8 від 22.06.2017, яким визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати фізичних осіб у розмірі 153 374 (сто п`ятдесят три тисячі триста сімдесят чотири) грн. 73 коп. за 2017 рік;

- №2-0522 від 17.04.2018, яким визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати фізичних осіб у розмірі 153 374 (сто п`ятдесят три тисячі триста сімдесят чотири) грн. 73 коп. за 2017 рік.

У зв`язку з несплатою платником податків ОСОБА_1 узгоджених податкових зобов`язань, ГУ ДФС у Донецькій області було сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 23.01.2018 № 656-47, яка направлена платнику податків на його податкову адресу, та поштове відправлення № 639 повернене відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

При цьому, вказана вимога не оскаржувалась та не відкликалась.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2019 року по справі №243/10031/18, провадження №2/243/159/2019, яке набрало законної сили 01 серпня 2019 року, позовні вимоги Святогірської міської ради Донецької області задоволені частково, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Святогірської міської ради заборгованість з орендної плати за договором оренди землі № 71 від 08 грудня 2010 року за період з 08 червня 2016 року по 30 червня 2018 року у сумі 133 362 (сто тридцять три тисячі триста шістдесят дві) гривні 01 копійки.

Надалі, Донецьким окружним адміністративним судом рішення від 01.12.2021 по справі №200/11750/19-а, залишим в силі постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2023, задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 та скасовані податкові повідомленнярішення (форма Ф) в частині нарахування податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб від 22.06.2017: №8 у розмірі 100 972 (сто тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн. 18 коп.; №8 у розмірі 108 256 (сто вісім тисяч двісті п`ятдесят шість) грн. 40 коп.; №8 у розмірі 88 757 (вісімдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн. 90 коп.; від 17.04.2018 №2-0522 у розмірі 88 757 (вісімдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн. 90 коп.

Ухвалою Верховного суду від 18.11.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2023.

Відтак, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 у справі № 200/11750/19-а вказанані вище податкові повідомлення-рішення скасовані частково, а саме:

1) визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 22.06.2017 року №8 (форма «Ф»), в частині визначення суми податкового зобов`язання з орендної плати фізичних осіб в розмірі 108 256,40 грн.

Решта заборгованості у розмірі 36436,74 грн в судовому порядку не скасована.

2) визнано протиправним та скасовано повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 22.06.2017 року №8 (форма «Ф»), в частині визначення суми податкового зобов`язання з орендної плати фізичних осіб в розмірі 88 757,90 грн.

Решта заборгованості у розмірі 64616,83 грн в судовому порядку не скасована.

3) визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 17.04.2018 року №2-0522 (форма «Ф») в частині визначення суми податкового зобов`язання з орендної плати фізичних осіб в розмірі 88 757,90 гривень.

Решта заборгованості у розмірі 64616,83 грн в судовому порядку не скасована.

Як наслідок, у своїх додаткових поясненнях від 03.03.2025, наданих до суду першої інстанції, позивачем зазначено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі №200/11750/19-а позивачем виписано відповідачу інші податкові-повідомлення рішення форми «Ф» на загальну суму 165 670 (сто шістдесят п`ять тисяч шістсот сімдесят) грн. 40 коп., а саме:

- №468197.1-2417-0522-UA0021407 від 27.12.2023 про нарахування податкового зобов`язання по платежу «орендна плата з фізичних осіб» за 2016 рік в сумі 36 436 (тридцять шість тисяч чотириста тридцять шість) грн. 74 коп.;

- №468197.2-2417-0522-UA0021407 від 27.12.2023 про нарахування податкового зобов`язання по платежу «орендна плата з фізичних осіб» за 2017 рік в сумі 64 616 (шістдесят чотири тисячі шістсот шістнадцять) грн. 83 коп.;

- №468197.3-2417-0522-UA0021407 від 27.12.2023 року про нарахування податкового зобов`язання по платежу «орендна плата з фізичних осіб» за 2018 рік в сумі 64 616 (шістдесят чотири тисячі шістсот шістнадцять) грн. 83 коп.

Таким чином, оскільки за позивачем обліковується заборгованість у сумі 165 670,40 грн, яка в добровільному порядку відповідачем не сплачена, позивач просив стягнути її у судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 у справі № 200/11750/19-а, після набрання його законної сили, виокремлено суму заборгованості по кожному скасованому податковому повідомленню-рішенню, що відображено в інтегрованій картці платника податків, та фактично не приймались нові податкові повідомлення-рішення, а лише відображено під певною датою та номерами розмір наявної заборгованості у ФОП ОСОБА_1 , тому наявні підстави для її стягнення у судовому порядку.

Колегія суддів не погоджується у повній мірі з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України врегульовує відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами п.59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, за своїм змістом податкова вимога є документом, яким контролюючий орган повідомляє платника податків про невиконання ним свого податкового обов`язку та виникнення у нього податкового боргу.

Пунктом 131.2 статті 131 Податкового кодексу України встановлено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

При цьому, колегія суддів враховує, що згідно з абзацом 1 пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Абзацом 2 пункту 57.3 статті 57 ПК України передбачено, шо у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У силу вимог пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З положень зазначених норм закону випливає, що обов`язок зі сплати грошового зобов`язання у платника податків виникає з наступного дня за днем узгодження такого зобов`язання і має бути виконаний протягом десяти днів. У разі оскарження до суду податкового повідомлення-рішення днем узгодження грошового зобов`язання є день набрання законної сили судовим рішенням.

Несплачені грошові зобов`язання у встановлений законом строк - протягом 10 календарних днів, наступних за днем їх узгодження, яке відбувається в день набрання законної сили судовим рішенням, є податковим боргом платника податків, з виникненням якого контролюючий орган має вжити заходів для його погашення, зокрема надіслати платникові податкову вимогу щодо погашення суми податкового боргу.

Вказане узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 09 червня 2020 року у справі № 810/272/16.

Згідно із п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктами 88.1 та 88.2 ст. 88 ПК України визначено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Пунктами 95.1 та 95.2 статті 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з вимогами п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідача виник податковий борг перед бюджетом, який складається із сум податкових зобов`язань з орендної плати фізичних осіб у розмірі 100 972 (сто тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн. 18 коп. за 2015 рік:

- №8 від 22.06.2017, яким визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати фізичних осіб у розмірі 144 693 (сто сорок чотири тисячі шістсот дев`яносто три) грн. 14 коп. за 2016 рік;

- №8 від 22.06.2017, яким визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати фізичних осіб у розмірі 153 374 (сто п`ятдесят три тисячі триста сімдесят чотири) грн. 73 коп. за 2017 рік;

- №2-0522 від 17.04.2018, яким визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати фізичних осіб у розмірі 153 374 (сто п`ятдесят три тисячі триста сімдесят чотири) грн. 73 коп. за 2017 рік.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2019 зупинено провадження в адміністративній справі № 640/9451/19 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 200/11750/19-а.

У свою чергу, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі №200/11750/19-а, залишим в силі постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2023, задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 та скасовані податкові повідомленнярішення (форма Ф) в частині нарахування податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб від 22.06.2017: №8 у розмірі 100 972 (сто тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн. 18 коп.; №8 у розмірі 108 256 (сто вісім тисяч двісті п`ятдесят шість) грн. 40 коп.; №8 у розмірі 88 757 (вісімдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн. 90 коп.; від 17.04.2018 №2-0522 у розмірі 88 757 (вісімдесят вісім тисяч сімсот п`ятдесят сім) грн. 90 коп.

Таким чином, за позивачем обліковувалась заборгованість у сумі 165 670,40 грн.

Як наслідок, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі №200/11750/19-а позивачем виписано відповідачу інші податкові-повідомлення рішення форми «Ф» на загальну суму 165 670 (сто шістдесят п`ять тисяч шістсот сімдесят) грн. 40 коп., а саме:

- №468197.1-2417-0522-UA0021407 від 27.12.2023 про нарахування податкового зобов`язання по платежу «орендна плата з фізичних осіб» за 2016 рік в сумі 36 436 (тридцять шість тисяч чотириста тридцять шість) грн. 74 коп.;

- №468197.2-2417-0522-UA0021407 від 27.12.2023 про нарахування податкового зобов`язання по платежу «орендна плата з фізичних осіб» за 2017 рік в сумі 64 616 (шістдесят чотири тисячі шістсот шістнадцять) грн. 83 коп.;

- №468197.3-2417-0522-UA0021407 від 27.12.2023 про нарахування податкового зобов`язання по платежу «орендна плата з фізичних осіб» за 2018 рік в сумі 64 616 (шістдесят чотири тисячі шістсот шістнадцять) грн. 83 коп.

Посилання скаржника на те, що позивачем в розрахунку несплаченого податкового боргу вказані нові підстави позову - нові податкові повідомлення-рішення від 27.12.2023, колегія суддів оцінює критично, так як інформація щодо наявності залишку заборгованості, що обліковується за відповідачем, зазначена в інтегрованій картці на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.12.2021 у справі № 200/11750/19-а.

При цьому, позивачем на виконання вказаного рішення суду від 01.12.2021 у справі № 200/11750/19-а, після набрання його законної сили, було виокремлено суму заборгованості по кожному скасованому податковому повідомленню-рішенню, що відображено в інтегрованій картці платника податків.

Тобто, позивачем фактично не приймались нові податкові повідомлення-рішення, а лише відображено під певною датою та номерами розмір наявної заборгованості у ОСОБА_1 .

Водночас, колегія суддів враховує, що предметом у даній справі є стягнення з відповідача боргу, нарахованого саме за узгоджені податкові зобов`язання.

Так, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.10.2024 у справі №200/5519/24, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2024 позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано винесені Головним управлінням Державної податкової служби у Донецькій області на ім`я ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення форми «Ф»: № 468197.1-2417-0522-UA0021407 від 27.12.2023 про нарахування податкового зобов`язання по платежу «Орендна плата з фізичних осіб» за 2016 рік в сумі 36 436 (тридцять шість тисяч чотириста тридцять шість) грн 74 коп; №468197.2-2417-0522-UA0021407 від 27.12.2023 про нарахування податкового зобов`язання по платежу «Орендна плата з фізичних осіб» за 2017 рік в сумі 64 616 (шістдесят чотири тисячі шістсот шістнадцять) грн 83 коп; № 468197.3-2417-0522-UA0021407 від 27.12.2023 про нарахування податкового зобов`язання по платежу «Орендна плата з фізичних осіб» за 2018 рік в частині визначення суми податкового зобов`язання з орендної плати фізичних осіб в розмірі 32 308 грн 44 коп.

Ухвалою Верховного Суду від 03 лютого 2025 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08.10.2024 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2024 у справі №200/5519/24.

У силу вимог частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, на час прийняття судом першої інстанції не було враховано, що грошове зобов`язання, визначене на підставі податкових повідомлень-рішень №468197.1-2417-0522-UA0021407 від 27.12.2023, №468197.2-2417-0522-UA0021407 від 27.12.2023, №468197.3-2417-0522-UA0021407 від 27.12.2023 було оскаржено в судовому порядку у справі №200/5519/24 та не набуло статусу узгодженого, у зв`язку з частковим скасуванням вказаних податкових повідомлень-рішень на загальну суму 133 362,01 грн.

Враховуючи, що відповідачем не було надано доказів самостійного погашення податкового боргу у сумі 32 308,39 грн, нарахованого на підставі не скасованого в частині податкового повідомлення-рішення № 468197.3-2417-0522-UA0021407 від 27.12.2023, тому наявні підстави для стягнення з відповідача податкового боргу лише у розмірі 32 308,39 грн.

Отже, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) заборгованість з орендної плати з фізичних осіб в сумі 32 308 (тридцять дві тисячі триста вісім) гривень 39 копійок (код бюджетної класифікації платежу: 18010900).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді О.М. Ганечко

В.В. Кузьменко