Справа № 620/5826/25
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року Чернігів Справа № 620/5826/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у приміщенні суду адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

У С Т А Н О В И В:

Адвокат Ковальов Станіслав Сергійович в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі також позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі також відповідач, ГУ ДПС у Чернігівській області), у якому просить:

визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головне управління ДПС у Чернігівській області від 21.03.2025 № 5011/Ж10/25-01-24-05;

визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головне управління ДПС у Чернігівській області від 21.03.2025 № 5010/Ж10/25-01-24-05;

визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головне управління ДПС у Чернігівській області від 21.03.2025 № 5005/Ж10/25-01-24-05.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що перевірка була розпочата без дотримання встановленої процедури повідомлення, що є порушенням абзацу другого пункту 77.4 статті 77 ПКУ. Відповідно, така перевірка ГУ ДПС у Чернігівській області є неправомірною, а складений за її результатами акт від 28.02.2025 року № 3308/Ж5/25-01-24-05/ НОМЕР_1 та податкові повідомлення-рішення незаконними. Крім того, позивач звертає увагу суду на порушенням відповідачем строку давності під час донарахування податкових зобов`язань, встановленого ст. 102 ПК України, що призвело до незаконного винесення податкового повідомлення-рішення № 5011/Ж10/25-01-24-05 від 21.03.2025 року, податкового повідомлення-рішення № 5010/Ж10/25-01-24-05 від 21.03.2025 року, податкового повідомлення-рішення № 5005/Ж10/25-01-24-05 від 21.03.2025 року.

У відзиві відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог, вважає, що позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому просить суд відмовити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якому заперечував щодо доводів представника відповідача та просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позові.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Чернігівській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особі-підприємець в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Чернігівській області.

На підставі вимог п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.4 ст.77, ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), Закону України від 8 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», відповідно до направлень від 31.01.2025 р. №411/ Ж3/25-01-24-05 та №412/Ж3/25-01-24-05 та плану-графіка проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання, посадовими особами Головного управління ДПС у Чернігівській області проведена документальна планова виїзна перевірка фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 року по 31.12.2023 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за період з 18.10.2012 року по 31.12.2023 року. Перевірка проводилась з 03.02.2025 по 14.02.2025.

За результатами документальної планової виїзної перевірки складено акт № 3308/Ж5/25-01-24-05/ НОМЕР_1 від 28.02.2025, у якому зафіксовано наступні порушення:

ст. 44, п.85.2 ст.85, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу від 02.12.2010р. № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), книга обліку доходів, зареєстрована в органах ДПС не надана, також не надано виписка про рух коштів за 2018-2020 р.р.

п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу від 02.12.2010р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) та Порядку обліку платників податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за № 1562/20300, не своєчасно подано повідомлення про об`єкти оподаткування (за формою № 20-ОПП).

п. 164.1 ст.164, 177.1, пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями) та Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.10.2015 року №859 із змінами і доповненнями, ФОП ОСОБА_1 занижено суму чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 1645968,17 грн, в т.ч., за 2021 рік на суму 1645968,17 грн.

Усього донараховано податку на доходи фізичних осіб за актом перевірки - 309290,51 грн., в тому числі за 2021 рік - 296274,27 грн та за 2022 рік - 13016,24 грн.

п.п. 1.1 п. 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу від 02.12.2010р. №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), занижено суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за результатами перевірки на 25774,21 грн, в тому числі за результатами за 2021 рік - 24689,52 грн та за 2022 рік - 1084,69 грн.

п.185.1 ст.185 п.187.1 ст. 187, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ зі змінами, в результаті чого ФОП ОСОБА_1 занижено податкові зобов`язання за період з 11.01.2021 року по 31.03.2011 на суму 293789,92 грн, в тому числі за січень 2021р. на суму 73705,11 грн, лютий 2021р. на суму 80778,96 грн, березень 2021р. на суму 139305,85 грн.

п. 185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 п. 198.5 статті 198 пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податкове зобов`язання до сплати на суму 1693933,86 грн в тому числі за квітень 2021 року на суму 33505,94 грн, за травень 2021 року на суму 30 872,55 грн, за червень 2021 року на суму 28 408,52 грн, за липень 2021 року на суму 29 079,75 грн, за серпень 2021 року на суму 28 505,88 грн, за вересень 2021 року на суму 29 771,02 грн, за жовтень 2021 року на суму 38 536,05 грн, за листопад 2021 року на суму 43 787,87 грн, за грудень 2021 року на суму 52295,33 грн, за січень 2022 року на суму 8763,35 грн, за лютий 2022 року на суму 49745,20 грн, за березень 2022 року на суму 69 924,35 грн, за квітень 2022 року на суму 76 916,50 грн, за травень 2022 року на суму 49 896,91 грн, за червень 2022 року на суму 50 384,41 грн, за липень 2022 року на суму 47 343,86 грн, за серпень 2022 року на суму 49 157,05 грн, за вересень 2022 року на суму 46 360,72 грн, за жовтень 2022 року на суму 50 788,10 грн, за листопад 2022 року на суму 54 935,82 грн, за грудень 2022 року на суму 59 611,62 грн, за січень 2023 року на суму 59 434,93 грн, за лютий 2023 року на суму 61 140,92 грн, за березень 2023 року на суму 64 585,52 грн, за квітень 2023 року на суму 59 400,26 грн, за травень 2023 року на суму 62 138,85 грн, за червень 2023 року на суму 59 395,27 грн, за липень 2023 року на суму 58 908,48 грн, за серпень 2023 року на суму 63 383,62 грн, за вересень 2023 року на суму 65 484,91 грн, за жовтень 2023 року на суму 70 677,46 грн, за листопад 2023 року на суму 72 039,42 грн, за грудень 2023 року на суму 68 753,42 грн.

Всього донараховано податку на додану вартість в загальній сумі 1 987 723,78 грн.

п.198.5 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755- VІ (зі змінами та доповненнями), оскільки ФОП ОСОБА_1 завищено від`ємне значення з ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного (податкового) періоду за січень 2022 року на суму 29785 грн.

п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010р зі змінами та доповненнями, а саме ФОП ОСОБА_1 не зареєстрував податкові накладні з податку на додану вартість за перевіряємий період на загальну суму ПДВ 1723718,86 грн в тому числі за квітень 2021 року на суму 33505,94 грн, за травень 2021 року на суму 30 872,55 грн, за червень 2021 року на суму 28 408,52 грн, за липень 2021 року на суму 29 079,75 грн, за серпень 2021 року на суму 28 505,88 грн, за вересень 2021 року на суму 29 771,02 грн, за жовтень 2021 року на суму 38 536,05 грн, за листопад 2021 року на суму 43 787,87 грн, за грудень 2021 року на суму 52295,33 грн, за січень 2022 року на суму 38548,35 грн., за лютий 2022 року на суму 49745,20 грн, за березень 2022 року на суму 69 924,35 грн., за квітень 2022 року на суму 76 916,50 грн, за травень 2022 року на суму 49 896,91 грн, за червень 2022 року на суму 50 384,41 грн, за липень 2022 року на суму 47 343,86 грн, за серпень 2022 року на суму 49 157,05 гри, за вересень 2022 року на суму 46 360,72 грн, за жовтень 2022 року на суму 50 788,10 грн, за листопад 2022 року на суму 54 935,82 грн, за грудень 2022 року на суму 59 611,62 грн, за січень 2023 року на суму 59 434,93 грн, за лютий 2023 року на суму 61 140,92 грн, за березень 2023 року на суму 64 585,52 грн, за квітень 2023 року на суму 59 400,26 грн, за травень 2023 року на суму 62 138,85 грн, за червень 2023 року на суму 59 395,27 грн, за липень 2023 року на суму 58 908,48 грн, за серпень 2023 року на суму 63 383,62 грн, за вересень 2023 року на суму 65 484,91 грн, за жовтень 2023 року на суму 70 677,46 грн, за листопад 2023 року на суму 72 039,42 грн., за грудень 2023 року на суму 68 753,42 грн.

Відповідальність за порушення термінів реєстрації виданих податкових накладних по податку на додану вартість передбачена п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу.

п.294.1 ст.294 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця ФОП ОСОБА_1 за 2020 рік подано до Прилуцької ДПІ ГУ ДПС в Чернігівській області з порушенням встановленого терміну.

пункту 176.2 «б» статті 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форми № 1 ДФ) ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно подано податкові розрахунки за формою №1 ДФ за період перевірки, а саме: за 2 квартал 2018 року, 4 квартал 2020 року , 1-4 квартали 2021 року, 1-4 квартали 2022 року, 1-4 квартали 2023 року, чим порушено вимоги підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, підпункту б пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України.

п.4 ч.2 ст.6 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (зі змінами та доповненнями), п.2 р.3 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 435 від 14.04.2015 року, а саме, несвоєчасно подано Звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на державне соціальне страхування до податкового органу за червень 2019 року, квітень 2020 року, червень 2020 року, липень 2020 року, вересень 2020 року, листопад 2020 року, січень-грудень 2021 року, січень-грудень 2022 року, січень-грудень 2023 року.

п.п. 49.18.1 ст. 49 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) ОСОБА_1 несвоєчасно подано Декларацію з податку на додану вартість за квітень*, травень* 2022 року та не подано Декларації з податку на додану вартість за грудень 2023 року.

п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно сплатив зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування 2021 року в сумі 59567,53 грн.

п.295.1 ст. 295 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно сплатив єдиний податок за січень 2019 року, що привело до несвоєчасної сплати зобов`язання з єдиного податку за вказаний період в сумі 834,60 грн.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки відповідачем податкове повідомлення-рішення від 21.03.2025 № 5010/Ж10/25-01-24-05, відповідно до якого встановлено відсутність складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 Податкового кодексу України, податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 1723719 грн ФОП ОСОБА_1 не зареєстровано податкові накладні за перевіряємий період за квітень - грудень 2021 р., січень - грудень 2022 р., січень-грудень 2023 р. У порушення п. 201.10 статті 201 Розділу V Податкового кодексу України не зареєстровано податкові накладні з податку на додану вартість, у зв`язку з чим попереджено про необхідність скласти та/або зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування у строк, визначений пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, та згідно зі статтею 120-1 Податкового кодексу України застосовано штраф в розмірі 50 відсотків суми податку на додану вартість зазначеної у таких накладних: 861859 гривень 50 копійок.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 21.03.2025 № 5011/Ж10/25-01-24-05, відповідно до якого встановлено порушення п. 185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 п. 198.5 статті 198 пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р (зі змінами та доповненнями), а саме ФОП ОСОБА_1 занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті, за період 2021р.-2023 р. У зв`язку з цим згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України та п. 185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 п. 198.5 статті 198 пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р (зі змінами та доповненнями) та застосовано штрафні (фінансові) санкції, на підставі п. 123.2 ст. 123 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010р зі змінами та доповненнями збільшено суму грошового зобов`язання - Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг). До сплати всього 2484655 грн., в т.ч. основний платіж 1987724 грн, штрафна санкція 496931.00 грн.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 21.03.2025 року № 5005/Ж10/25-01-24-05, відповідно до якого встановлено порушення п.п. 49.18.1 ст. 49 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), а саме ФОП ОСОБА_1 було подано податкові декларації з податку на додану вартість з порушенням встановлених термінів, а також не подано декларацію з податку на додану вартість за грудень 2023. На підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 і п.119.1 ст.119 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340 грн.

Вважаючи такі податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах передбачених законом.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України), які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755 (далі також ПК України, Податковий кодекс України).

Відповідно до статті 21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Відповідно до абзацу 1 пункту 85.2 платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Пунктом 85.4 статті 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Згідно з пунктом 85.6 статті 85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Відповідно до п.77.4. ст.74 Податкового кодексу України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Судом встановлено, що про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 проінформовано письмовим повідомленням від 22.01.2025 №59/ Ж4/25-01-24-04-04, яке разом з копією наказу було відправлено поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Відповідно до повідомлення про вручення поштове відправлення отримано 28.01.2025 року ФОП ОСОБА_1 особисто. ФОП ОСОБА_1 з направленнями на проведення документальної планової виїзної перевірки від 31.01.2025 року №411/Ж3/25-01-24-05 та №412/Ж3/25-01-24-05 ознайомлений 03.02.2025, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно до п. 42.4. Податкового кодексу України платники податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, можуть здійснювати листування з контролюючими органами засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

Листування контролюючих органів з платниками податків, зазначеними в абзаці першому цього пункту, які подали заяви про бажання отримувати документи через електронний кабінет, а також фінансовими агентами у випадках, визначених цим Кодексом, здійснюється засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» шляхом надіслання документа в електронний кабінет з одночасним надісланням платнику податків на його електронну адресу (адреси) інформації про вид документа, дату та час його надіслання в електронний кабінет.

Відповідачем повідомлено суду, що у Журналі заяв про бажання/відмову отримувати електронні документи через Електронний кабінет ДПС України (Податковий блок, Ведення окремих реєстрів) по ФОП ОСОБА_1 відсутня реєстрація заяви про бажання отримувати документи через електронний кабінет.

Відповідно п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Продовження строків проведення перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу не більш як на 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - не більш як на 5 робочих днів, інших платників податків - не більш як на 10 робочих днів.

Згідно до підпункту 1.2.4 пункту 1.2 розділу І Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби України при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДПС України № 470 від 04.09.2020, продовження строків проведення документальних та фактичних перевірок здійснюється відповідно до статті 82 Кодексу за наказом керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) органу ДПС, який здійснює (очолює) таку перевірку.

У той же час, статтею 82 ПК України не обмежується кількість наказів про продовження строків перевірки за умови дотримання визначеної цією статтею тривалості перевірки та забезпечення надання платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам) копії зазначеного наказу та пред`явлення направлення з відміткою про продовження перевірки.

Продовження проведення перевірки розпочинається у перший робочий день за останнім робочим днем здійснення перевірки, зазначеним у направленні на перевірку.

Так, відповідно до наказу про продовження перевірки №383-п від 14.02.2025 року строк проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 продовжено на 5 робочих днів з 17.02.2025 року, про що зазначено у направленнях на перевірку від 31.01.2025 року №411/ Ж3/25-01-24-05, №412/Ж3/25-01-24-05.

ФОП ОСОБА_1 у вищезазначених направленнях на перевірку особисто здійснено запис: копію наказу від 14.02.2025 року №383-п отримано 14.02.2025 року та поставлено власний підпис.

Таким чином, зазначеним вище спростовується факт неповідомлення позивача про проведення перевірки та про її продовження.

Оскільки позивач був проінформований як про період перевірки, так і про підстави такої документальної планової перевірки, тому зобов`язаний був надати всі документи, які стосуються дотримання позивачем податкового обліку за період з 01.01.2018 до 31.12.2023.

Щодо неправомірності, на думку позивача, періоду документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2018 року по 31.12.2023 року в частині дотримання вимог податкового та валютного законодавства, який зазначений в наказі ГУ ДПС у Чернігівській області № 195-п від 22.01.2025 року в.о. начальника ОСОБА_2 , яка фактично відбулась у період з 03.02.2025 року по 21.02.2025 року, суд зазначає таке.

Абзацами першим та другим п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених п. 102.2 ст. 102 Кодексу, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених ПКУ, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки відповідно до ст.ст. 39 і 39 прим. 2, застосування вимог п. 141.4 ст. 141 ПКУ), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, за днем її фактичного подання.

Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування грошових зобов`язань, визначеним статтею 102 ПК України (пункт 113.1 статті 113 ПК України).

Підпунктом 102.3.2 пункту 102.3 статті 102 ПК України передбачено, що відлік строку давності зупиняється на будь-який період, протягом якого, зокрема, контролюючому органу згідно із законом та/або рішенням суду заборонено проводити перевірку (перевірки) платника податків.

Слід зауважити, що п. 52 прим. 2 підрозд.10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених ст. 102 Кодексу.

При цьому дію п. 52 прим. 2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану згідно із Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану».

Водночас, п.69 підрозд.10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПК України встановлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу.

Так, відповідно до п.п.69.9 п.69 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» ПК України, тимчасово, до 01 серпня 2023 року, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім випадків, передбачених п.п.69.9 п.69 підрозд. 10 розд. ХХ «Перехідні положення» Кодексу.

Таким чином, зазначене позивачем обґрунтування адміністративного позову щодо протиправного визначення відповідачем періодів, за які проведено перевірку, не має свого законодавчого підкріплення та не може бути визнано судом як основна підстава для задоволення позовних вимог та скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

Щодо порушень вимог податкового законодавства, які відображені в Акті документальної планової перевірки 28.02.2025 року, та на підставі яких відповідачем прийняті спірні податкові повідомлення -рішення, суд зазначає таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що протягом періоду з 01.01.2018 року по 31.03.2021 року ФОП ОСОБА_1 підприємницьку діяльність здійснював із застосуванням спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, яка регулюється ПК України.

Відповідно п.п.298.1.1 п.298.1 ст.298 ПК України для застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності ФОП ОСОБА_1 до Прилуцької ДПІ ГУ ДПС в Чернігівській області подано заяву про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності: від 29.11.2012 року № 3342/Х.

На підставі поданої заяви та платіжних документів про сплату єдиного податку, Прилуцької ДПІ ГУ ДПС в Чернігівській області було видано Свідоцтво про сплату єдиного податку та віднесено позивача до 2 групи платників єдиного податку за ставкою 19% з 03.12.2012 року по 01.10.2018 року.

Для застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності ФОП ОСОБА_1 до Прилуцької ДПІ ГУ ДПС в Чернігівській області подано заяву про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності: від 18.10.2018 року № 5877/х, на підставі якої та платіжних документів про сплату єдиного податку, Прилуцькою ДПІ ГУ ДПС в Чернігівській області було видано позивачу Свідоцтво про сплату єдиного податку та віднесено до 2 групи платників єдиного податку за ставкою 20% з 01.10.2018 року по 31.03.2021 року.

Протягом періоду з 01.04.2021 по 31.12.2023 ФОП ОСОБА_1 підприємницьку діяльність здійснював із застосуванням загальної системи оподаткування. 04.01.2021 позивач був включений до реєстру платників податку на додану вартість. Свідоцтво платника ПДВ від 01.04.2021 року № 200549349, видане Прилуцькою ДПІ ГУ ДПС у Чернігівській області анульовано за рішенням контролюючого органу 19.12.2023 року, причина анулювання - надання декларацій про відсутність поставок, свідоцтво від 26.12.2023 року № 200828139, видане відповідно реєстраційної заяви платника ПДВ та відповідно до пункту 183.1 статті 183 ПК України.

Так, з матеріалів перевірки судом встановлено, що загальна сума від здійснення операцій з реалізації товарів за період з 11.01.2021 року по 31.03.2021 року згідно витягу z-звіту РРО та касових чеків, а також зарахування безготівкових коштів на банківський рахунок складає 1468949,63 грн та є у відповідності до ПК України базою нарахування податком на додану вартість.

Натомість, у порушення абз. а) п. 185.1 ст.185 Податкового кодексу України фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 не нараховано податок на додану вартість за поставку товарів/послуг в сумі - 293789,92 грн, де: - 1468949,63 грн. - обсяг виручки за період з 11.01.2021 року по 31.03.2021 року (база оподаткування податком на додану вартість відповідно до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України), який оподатковується за ставкою 20%; 20% - діюча ставка податку на додану вартість згідно ст. 193 Податкового кодексу.

У порушення п. 185.1 ст.85, п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 занизив податкові зобов`язання з податку на додану вартість на суму 293789,92 грн, у тому числі за січень 2021р. на суму 73705,11 грн, лютий 2021р. на суму 80778,96 грн, березень 2021р. на суму 139305,85 грн.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.04.2021 року по 31.12.2023 року встановлено їх заниження на 1723718,86 грн, у той час як ФОП ОСОБА_1 задекларовано податкових зобов`язань по податку на додану вартість у сумі - 5781,00 грн.

Згідно п. 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Згідно п. 194.1 статті 194 Податкового кодексу операції, зазначені у статті 185 цього Кодексу, крім операцій, що не є об`єктом оподаткування, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка та 7 відсотків, оподатковуються за ставкою, зазначеною в підпункті "а" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, яка є основною.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з ПДВ з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника ПДВ як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника ПДВ, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника ПДВ;

дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником ПДВ.

Згідно вимог п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Згідно пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, або скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або/ починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

З матеріалів перевірки судом встановлено, що в ході перевірки позивача податковим органом використовувались наступні документи: книги обліку розрахункових операцій, зареєстрованих в Головному управлінні ДПС у Чернігівській області, Прилуцької ДПІ та звітів про використання реєстраторів розрахункових операцій та згідно 2-звітів (сумарних щомісячних виторгів) реєстратора розрахункових операцій, у яких відображається обсяг виручки за день, наданих на перевірку виписок з розрахункового рахунку АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_2 , встановлено, що за період з 01.04.2021 року по 31.12.2023 року ФОП ОСОБА_1 отримано доходу від здійснення господарської діяльності (роздрібна торгівля фармацевтичними товарами) в сумі 24865452,53 грн, у тому числі ПДВ за ставкою 20% - 428192,22 грн, ПДВ за ставкою 7% - 1301307,64 грн. Всього сума ПДВ становить 1729499,86 грн.

2021 рік отримано доходу від здійснення господарської діяльності (роздрібна торгівля фармацевтичними товарами) у сумі 5095771,75 грн, в тому числі ПДВ за ставкою 20% - 71426,26 грн, ПДВ за ставкою 7% - 244757,65 грн, всього ПДВ в сумі 316183,91 грн;

2022 рік отримано доходу від здійснення господарської діяльності (роздрібна торгівля фармацевтичними товарами) в сумі 9459116,88 грн, в тому числі ПДВ за ставкою 20% - 147898,53 грн, ПДВ за ставкою 7% - 500074,36 грн, всього ПДВ в сумі 647972,89 грн,

2023 рік отримано доходу від здійснення господарської діяльності (роздрібна торгівля фармацевтичними товарами) в сумі 10310563,90 грн, в тому числі ПДВ за ставкою 20% - 208867,43 грн, ПДВ за ставкою 7% - 556475,63 грн, всього ПДВ в сумі 765343,06 грн.

Натомість, ФОП ОСОБА_1 не зареєстрував податкові накладні з податку на додану вартість за період з 01.04.2021 року по 31.12.2023 року, чим порушено п.201.10 ст.201 Розділу V Податкового кодексу України.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 в порушення п. 185.1 ст.185 п. 187.1 ст. 187, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України занижено податкові зобов`язання за період з 11.01.2021 року по 31.03.2021 на суму 293789,92 грн, в тому числі за січень 2021р. на суму 73705,11 грн, лютий 2021р. на суму 80778,96 грн, березень 2021р. на суму 139305,85 грн.

Також, в порушення п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187 п. 198.5 статті 198 пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України занижено податкове зобов`язання до сплати на суму 1693933,86 грн, у тому числі, за квітень 2021 року на суму 33505,94 грн, за травень 2021 року на суму 30 872,55 грн, за червень 2021 року на суму 28 408,52 грн, за липень 2021 року на суму 29 079,75 грн, за серпень 2021 року на суму 28 505,88 грн, за вересень 2021 року на суму 29 771,02 грн, за жовтень 2021 року на суму 38 536,05 грн, за листопад 2021 року на суму 43 787,87 грн, за грудень 2021 року на суму 52295,33 грн, за січень 2022 року на суму 8763,35 грн, за лютий 2022 року на суму 49745,20 грн, за березень 2022 року на суму 69 924,35 грн, за квітень 2022 року на суму 76 916,50 грн, за травень 2022 року на суму 49 896,91грн, за червень 2022 року на суму 50 384,41 грн, за липень 2022 року на суму 47 343,86 грн, за серпень 2022 року на суму 49 157,05 грн, за вересень 2022 року на суму 46 360,72 грн, за жовтень 2022 року на суму 50 788,10 грн, за листопад 2022 року на суму 54 935,82 грн, за грудень 2022 року на суму 59 611,62 грн, за січень 2023 року на суму 59 434,93 грн, за лютий 2023 року на суму 61 140,92 грн, за березень 2023 року на суму 64 585,52 грн, за квітень 2023 року на суму 59 400,26 грн, за травень 2023 року на суму 62 138,85 грн, за червень 2023 року на суму 59 395,27 грн, за липень 2023 року на суму 58 908,48 грн, за серпень 2023 року на суму 63 383,62 грн, за вересень 2023 року на суму 65 484,91 грн, за жовтень 2023 року на суму 70 677,46 грн, за листопад 2023 року на суму 72 039,42 грн, за грудень 2023 року на суму 68 753,42 грн.

За результатами перевірки та встановлених порушень податковим органом донараховано ФОП ОСОБА_1 податку на додану вартість в загальній сумі 1987723,78 грн та винесено податкові повідомлення- рішення від 21.03.2025 № 5011/Ж10/25-01-24-05 та від 21.03.2025 № 5010/Ж10/25-01-24-05.

Підпунктом 49.18.1 пункту 49.18 ст. 49 Податкового Кодексу визначено, що податкові декларації за базовий звітний період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Так, з матеріалів перевірки судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно подано податкові декларації платника з податку на додану вартість

за квітень 2022 року, граничний термін 20.05.2022 року, дата подання 19.07.2022 року, № *

травень 2022 року, граничний термін 20.06.2022 року, дата подання 19.07.2022 року, № *

Відповідно п.п 69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від податкові декларації з податку на додану вартість за лютий 2022 року - травень 2022 року подаються до 20 липня 2022 року ( в редакції Податкового кодексу України, яка діяла 2022 року).

Крім того, за грудень 2023 року ФОП ОСОБА_1 податкова декларація платника з податку на додану вартість не подано.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 21.03.2025 року № 5005/Ж10/25-01-24-05, відповідно до якого встановлено порушення п.п. 49.18.1 ст. 49 Податкового кодексу та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340 грн.

Суд зазначає, що позивачем не спростовуються належними до допустимим доказами виявлені вищезазначені порушення, у позові не обґрунтовано неправомірність зазначених податкових повідомлень-рішень, вказані підстави для обгрунтування позовних вимог, не можуть бути підставою для скасування таких податкових повідомлень-рішень.

Натомість, відповідачем як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність оскаржених податкових повідомлень-рішень, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, суперечать вимогам закону та не відповідають обставинам справи, що підтверджується належними та допустимими доказами.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Відповідно до приписів статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області, вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124

Повний текст рішення виготовлено 29 липня 2025 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА