Справа № 460/10431/25
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2025 року м. Рівне №460/10431/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 20.03.2025 та зобов`язання призначити і виплачувати з 22.02.2025 пенсію за віком відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є потерпілою від Чорнобильської катастрофи. Вважає, що має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. У зв`язку з цим, досягнувши 54-річного віку, позивач звернулася до органу Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вважає оскаржуване рішення про відмову в призначенні такої пенсії протиправним та необґрунтованим, оскільки надала пенсійному органу разом з заявою всі необхідні документи. За таких обставин, просила позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

На адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнав. На обґрунтування заперечень вказав, що період проживання позивача на території радіоактивного забруднення недостатній для призначення їй пенсії відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вважає, що підстави для призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відсутні, а тому просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Позивач також подав до суду відповідь на відзив, у якому не погодилася з твердженнями відповідача, викладеними у відзиві, та просила позов задовольнити з підстав, наведених у позові.

Відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяви по суті, матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи (3 категорії), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 30.07.1993.

13.03.2025 позивач звернулася ГУ ПФУ в Рівненській області із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

За принципом екстериторіальності заява та додані до неї документи були передані ГУ ПФУ у Вінницькій області для вирішення питання про призначення пенсії.

Так, 20.03.2025 ГУ ПФУ у Вінницькій області за результатами розгляду заяви позивача прийнято рішення №97 про відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв`язку з відсутністю періоду проживання станом на 01.01.1993 у зоні посиленого добровільного відселення 3 роки. При цьому зазначено, що згідно з наданими документами період проживання (роботи) позивача на територіях радіоактивного забруднення становить 32 роки 7 місяців 8 день, в т.ч. на 01.01.1993 - 0 років 4 місяці 6 днів, що не дає право на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 6 років. До періоду проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення не зараховано період навчання з 01.09.1986 по 30.06.1990 в Рівненському сільськогосподарському технікум, згідно диплома НОМЕР_2 від 28.06.1990 та період роботи з 17.07.1990 по 11.12.1992 в смт: Красилів Рівненської області, згідно довідки №40 від 27.01.2025, оскільки дані населенні пункти не відносяться до територій радіоактивного забруднення.

Вважаючи відмову у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку протиправною, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою ст.9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003, який набрав чинності 01.01.2004 (далі, - Закон №1058-ІV), передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком встановлено ст.26 цього Закону. Зокрема, право на пенсію за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-ХІІ).

Статтею 49 цього Закону визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з ч.1 ст.55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Абзацом 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону №796-XII передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Частиною третьою цієї статті прямо передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить на користь того, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991. Іншими словами, норми спеціального закону в даному випадку застосовуються субсидіарно із нормами загального закону, доповнюють і конкретизують їх.

Перелік документів, що подаються до органу Пенсійного фонду для призначення пенсії, встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п.1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно з пп.7 п.2.1 цього Порядку (в редакції, чинній на час розгляду заяви позивача) до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку: потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

- документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями;

- посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи).

При цьому, законодавець не встановив та не затвердив певного зразка документа про періоди проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення та вимог до них. Отже, таким документом може бути довідка, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), в якій зазначено період (періоди) проживання (роботи) особи на територіях радіоактивного забруднення.

Згідно з довідкою виконавчого комітету Миляцької сільської ради Сарненського району Рівненської області від 15.01.2025 №94/002-17/4 з моменту аварії ЧАЕС з 26.04.1986 по (дата вибуття не зазначена); з 12.12.1992 по даний час ОСОБА_1 дійсно зареєстрована та постійно проживає у с.Жадень Сарненського району.

Відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №106 від 23.07.1991, с.Жадень Сарненського району належать до зони гарантованого добровільного відселення.

Поряд з цим, матеріали справи свідчать, позивачем не заперечується, що з 01.09.1986 по 28.06.1990 ОСОБА_1 навчалася в Рівненському сільськогосподарському технікумі, по закінченню якого отримала диплом серії НОМЕР_2 .

Також згідно з довідкою АТ «Рівнесільмаш» №39 від 27.01.2025 та записами трудової книжки ОСОБА_1 в період з 17.07.1990 по 13.03.1997 працювала у Рівненському дослідному заводі сільськогосподарського машинобудування «Рівнесільмаш» (смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області).

Так, 17.07.1990 позивач прийнята на роботу нарядником в Складально-фарбувальний цех згідно з наказом №177-к від 16.07.1990. 3 15.03.1993 по 18.12.1995 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років зі збереженням заробітної плати в розмірі передбаченому законом (наказ №16-к від 10.02.1993); з 27.06.1994 по 13.03.1997 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років із збереженням заробітної плати в розмірі передбаченому законом (наказ №79-к від 29.08.1994); звільнена з посади оператора машинно-лічильного бюро відділу бухгалтерії 13.03.1997 (наказ №16-к від 12.03.1997) по п.1 ст.40 К3пП України.

Суд наголошує, що підставою для призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не реєстрації у зоні радіаційного забруднення.

Крім того, у постановах від 19.09.2019 у справі №556/1172/17, від 11.03.2024 у справі № 500/2422/23, від 19.09.2024 у справі №460/23707/22, від 02.10.2024 у справі № 500/551/23 Верховний Суд також зазначив про те, що виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням, або у зв`язку з роботою в такій місцевості. При цьому зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи.

Висновки аналогічного змісту викладені в постанові Верховного Суду від 11.11.2024 у справі №460/19947/23.

Також, у постанові від 18.03.2025 у справі №460/27065/23 Верховний Суд зауважує, що наявність у позивача посвідчення особи, яка постійно проживала на території зони гарантованого добровільного відселення (3 категорія) не є безумовною підставою, яка автоматично підтверджує право позивача на зменшення його пенсійного віку та призначення пенсії за п.2 ч.1 ст.55 Закону №796-XII.

За наведеного, враховуючи, що в період з 01.09.1986 по 28.06.1990 ОСОБА_1 навчалася в Рівненському сільськогосподарському технікумі та в період з 17.07.1990 по 13.03.1997 (з урахуванням періодів перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років) у Рівненському дослідному заводі сільськогосподарського машинобудування «Рівнесільмаш», що виключає можливість її фактичного проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, а саме: в с.Жадень Сарненського району, у суду відсутні правові підстави вважати, що станом на 1 січня 1993 року позивач проживала (працювала) у зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3 років.

При цьому, суд оцінює критично та не бере до уваги довідку Миляцької сільської ради Сарненського району Рівненської області від 02.04.2025 №192.02-17, відповідно до якої ОСОБА_1 в період з 17.07.1990 по 13.03.1997 проживала в с.Жадень Сарненського району, оскільки така не подавалася до пенсійного органу разом з заявою про призначення пенсії і останнім не надавалася їй оцінка.

Більше того, навіть враховуючи періоди проживання позивача, вказані у довідці Миляцької сільської ради Сарненського району Рівненської області від 02.04.2025 №192.02-17 період її проживання в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить 2 роки 10 місяців 6 днів.

Таким чином, позивач, звертаючись з заявою до ГУ ПФУ в Рівненській області про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ, не набула права на призначення такої пенсії.

Встановлені в ході судового розгляду обставини справи в їх сукупності свідчать, що відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, а рішення №97 від 20.03.2025 про відмову у призначенні пенсії відповідає критерія правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, та не підлягає скасуванню.

В силу вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні даного спору дійшов висновку, що дії відповідача вчиненні в порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством, в межах наданих повноважень, обґрунтовано і правомірно. В той час як порушення прав позивача, про захист яких він просив в судовому порядку, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Підстави для застосування положень ст. 139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 29 липня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області (вул. Зодчих, 22,м. Вінниця,Вінницький р-н, Вінницька обл.,21005, ЄДРПОУ/РНОКПП 13322403)

Суддя Д.П. Зозуля