Справа № 420/23475/25
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 липня 2025 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про скасування постанови, встановлення факту

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, в якому позивач просить суд:

скасувати Постанову засідання Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання у установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань від 26.03.2025 року № 1 про відмову у задоволенні скарги від 17.03.2025 року на неналежні умови тримання в Державні установі «Одеський слідчий ізолятор» у період з 16.05.2019 року 07.09.2022 року ОСОБА_1 ;

встановити строк тримання ОСОБА_1 в неналежних умовах в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» у період з 16.05.2019 року 07.09.2022 року.

Ознайомившись зі змістом адміністративного позову, суддя дійшов висновку, що він не відповідає вимогам 161 КАС України.

Відповідно до п.п.3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Також, відповідно до пунктів 2 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема:

повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

В адміністративному позові зазначено заявника та представника заявника.

Між тим, однією із сторін у справі є позивач, а не заявник.

Разом з тим, в адміністративному позові не зазначено поштову адресу позивача.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пп.2-4 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст.5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Так, позивач просить суд зобов`язати відповідача вчинити певні дії, а саме:

скасувати Постанову засідання Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання у установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань від 26.03.2025 року № 1 про відмову у задоволенні скарги від 17.03.2025 року на неналежні умови тримання в Державні установі «Одеський слідчий ізолятор» у період з 16.05.2019 року 07.09.2022 року ОСОБА_1 ;

встановити строк тримання ОСОБА_1 в неналежних умовах в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» у період з 16.05.2019 року 07.09.2022 року.

Відповідно до п.23 ч.1 ст.4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Вимога позивача про скасування постанови у розумінні ст.4, ст.5 КАС України має похідних характер, від вимоги яка має бути основною (щодо визнання протиправними рішення, дій, бездіяльності).

Крім того, позовна вимога про встановлення факту не відповідає приписам ч. 1 ст. 5 КАС України.

Таким чином позивачу необхідно привести позовні вимоги у відповідність до приписів ст.5 КАС України, надавши до суду відповідне уточнення (з копією для відповідача).

Суддя зазначає, що зміст позовних вимог впливає на з`ясування наявності підстав або перешкод для відкриття провадження у справі.

При цьому, суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідач має право на подання відзиву на позовну заяву, а отже має бути обізнаним відносно чого він має надавати таку заяву по суті справи.

Тобто, предмет позову має бути визначений чітко та конкретизовано в прохальній частині позовної заяви.

Відповідно до положень ч.2 ст.173 КАС України остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті є завданням підготовчого провадження.

Згідно з вимогами ч.1 ст.47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки саме він ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного суду від 31.10.2018 року по справі №826/16958/17.

Згідно з ч.3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, позивачем заявлено 2 позовні вимоги немайнового характеру.

Відповідно до пп.1 п.3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру поданого фізичною особою ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік з 01 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум працездатних осіб на місяць у розмірі 3028,00 грн.

З урахуванням зазначеного, судовий збір за подання вказаного позову становить 1 937,92 грн. (3028,00 грн.*0,4*0,8*2).

Проте, до адміністративного позову не надано доказів сплати судового збору.

Разом з тим, представником позивача подано до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що Метою звернення із скаргою до Комісії з розгляду скарг на неналежні умови тримання в установах для попереднього ув`язнення та установах виконання покарань є відшкодування шкоди спричиненої утримання у неналежних умовах тримання, які передбачені ч. 4 ст. 115-1 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Заяви позивача про неналежні умови тримання, що детально викладені у позовній заяві, є прямим посяганням на його фізичне та психічне здоров`я та гідність. Це є серйозним порушенням основних "соціальних прав", які держава зобов`язана захищати, навіть щодо осіб, які перебувають під вартою. Таким чином, звертаючись до суду, позивач фактично прагне запобігти подальшій шкоді здоров`ю та забезпечити дотримання державою своїх соціальних зобов`язань.

Також покликаючись на п. 1 ч. 1 ст. ст. 8 Закону України «Про судовий збір» представник позивача зазначає, що позивач, ОСОБА_1 , з 16.05.2019 року до теперішнього часу перебуває під вартою. Його статус як особи, взятої під варту, має безпосередній вплив на його процесуальні права та, зокрема, на можливість сплати судового збору. Особи, які перебувають під вартою, належать до однієї з найбільш вразливих категорій населення. Вони повністю залежать від адміністрації установи тримання, і їхній доступ до фінансових ресурсів є вкрай обмеженим. Ув`язнені не можуть вільно працювати чи розпоряджатися коштами, їхні особисті рахунки в установі тримання зазвичай поповнюються ззовні або за рахунок мінімальних заробітків від дозволеної праці. Таким чином, об`єктивна фінансова неспроможність особи, яка перебуває під вартою, а також характер позову, що стосується захисту фундаментальних соціальних прав та права на здоров`я, є вагомими аргументами для такого звільнення.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, у справах, пов`язаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 КПК України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

Проте, представником позивача не надано жодних доказів відсутності на особових рахунках позивача коштів, достатніх для сплати судового збору, як і доказів відсутності будь-яких інших доходів.

З огляду на викладене клопотання представника відповідача задоволенню не підлягає.

Таким чином, позивачем не надано доказів сплати судового збору в розмірі 1 937,92 грн або доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору.

Згідно зі ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, якій не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду уточненого адміністративного позову оформленого відповідно до вимог ст.ст. 5, 160, 161 КАС України та з урахуванням недоліків зазначених в ухвалі суду з наданням його копії для відповідача (ів), а також доказів сплати судового збору в повному обсязі або доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про скасування постанови, встановлення факту залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя П.П. Марин