Справа № 520/14691/25
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви в частині позовних вимог

29 липня 2025 року Справа № 520/14691/25
Суддя Харківського окружного адміністративного суду - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (, вул. Нетіченська, буд. 14, м. Харків, 61010) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції () щодо неперерахунку та невиплати грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 14.11.2019 №294-IX "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 15.12.2020 №1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 02.12.2021 № 1928-IX "Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 03.11.2022 року № 2710-IX "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 09.11.2023 року № 3460-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік" на 1 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2024 року по 31.01.2024 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 19.11.2024 № 4059-ІХ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» на 1 січня 2025 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2025 року по 20.02.2025 року; неперерахунку та невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі 25% місячного грошового забезпечення, визначивши посадовий оклад і оклад за військовим званням за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 14.11.2019 №294-IX "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 15.12.2020 №1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 02.12.2021 № 1928-IX"Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 03.11.2022 року № 2710-IX "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 09.11.2023 року № 3460-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік" на 1 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2024 року по 31.01.2024 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 19.11.2024 № 4059-ІХ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» на 1 січня 2025 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2025 року по 20.02.2025 року; непідготовки та ненадання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) довідки про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням для обчислення пенсії відповідно до розділу ІV ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за формою згідно з Додатком 8 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (пункт 3 розділу ІІ), виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 03.11.2022 року № 2710-IX "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 20.02.2023 року по 31.12.2023 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 09.11.2023 року № 3460-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік" на 1 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2024 року по 31.01.2024 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 19.11.2024 № 4059-ІХ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» на 1 січня 2025 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2025 року по 20.02.2025 року;

- зобов`язати Північно-східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції () здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 14.11.2019 №294-IX "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 15.12.2020 №1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 02.12.2021 № 1928-IX"Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 03.11.2022 року № 2710-IX "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 09.11.2023 року № 3460-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік" на 1 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2024 року по 31.01.2024 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 19.11.2024 № 4059-ІХ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» на 1 січня 2025 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2025 року по 20.02.2025 року;

- зобов`язати Північно-східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції () здійснити перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України з 01.01.2020 року по 28.02.2025 року ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби, визначивши посадовий оклад і оклад за військовим званням за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 14.11.2019 №294-IX "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 1 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 15.12.2020 №1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 1 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 02.12.2021 № 1928-IX"Про Державний бюджет України на 2022 рік" на 1 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 03.11.2022 року № 2710-IX "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 09.11.2023 року № 3460-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік" на 1 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2024 року по 31.01.2024 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 19.11.2024 № 4059-ІХ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» на 1 січня 2025 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2025 року по 20.02.2025 року;

- зобов`язати Північно-східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції () підготувати та надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) оновлену довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії за 24 останні календарні місяці служби перед звільненням для обчислення пенсії відповідно до розділу ІV ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за формою згідно з Додатком 8 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (пункт 3 розділу ІІ), виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 03.11.2022 року № 2710-IX "Про Державний бюджет України на 2023 рік" на 1 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 20.02.2023 року по 31.12.2023 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 09.11.2023 року № 3460-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік" на 1 січня 2024 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2024 року по 31.01.2024 року, за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України від 19.11.2024 № 4059-ІХ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» на 1 січня 2025 року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період з 01.01.2025 року по 20.02.2025 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене провадження у справі.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому міститься клопотання у разі прийняття до уваги пропуску строку звернення до суду без поважних причин - залишити адміністративний позов без розгляду згідно з вимогами частини першої статті 123 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2025 у задоволенні клопотання Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про залишення адміністративного позову без розгляду відмовлено.

Позовну заяву залишено без руху в частині оскарження бездіяльності відповідача щодо неперерахунку та невиплати грошового забезпечення за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період: з 19.07.2022 по 21.02.2025.

Надано позивачу термін десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду: заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для його поновлення; належним чином завірених доказів, які б підтверджували наявність непереборних та об`єктивних перешкод, труднощів, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання позову.

08.07.2025 до суду надійшла заява представника позивача, в якій він просив поновити строк звернення до суду за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції () про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заяви зазначено, що у відповідь на адвокатський запит представника позивача в інтересах останнього відповідач листом №22-3475/4.2/4.2.4/1/57-25 від 05.06.2025 повідомив, що усі розміри посадових окладів, окладів за військовим званням військовослужбовців обчислюються, виходячи з розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року. До того ж зазначив, що правові підстави для перерахунку грошового забезпечення за вказаний період, перерахунку виплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні та видачі оновленої довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення у відповідача відсутні. Отже, позивач дізнався про факт порушення його права 05.06.2025, отримавши відповідь на звернення його представника. Відтак, представник позивача вважає, що позивач звернувся до суду з додержанням тримісячного строку звернення до суду, що відраховується саме з дати отримання листа №22 3475/4.2/4.2.4/1/57-25 від 05.06.2025, яким повідомлено про механізм розрахунку виплаченого грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 233 КЗпП.

Крім того, представник позивача посилався на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, відповідно до яких протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого ст. ст. 55, 124, 129 Конституції України, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, представник позивача просив визнати причини пропуску поважними та його поновити.

Представником відповідача подані заперечення на клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом, в яких заявник просив відмовити у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду; у зв`язку з пропуском строку залишити адміністративний позов без розгляду відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України.

В обґрунтування заперечень зазначено, що позивач був звільнений з посади 21 лютого 2025 року, однак адміністративний позов подано лише 6 червня 2025 року. Протягом 2020 2025 років позивач обіймав посаду керівника органу державної влади, затверджував штатні розписи, оклади та інші елементи грошового забезпечення. Позивач особисто ініціював звернення до вищестоящих органів щодо колізій, пов`язаних із застосуванням Постанови Кабінету Міністрів України № 704 та не лише був обізнаний із ситуацією, а й безпосередньо впливав на застосування оспорюваної практики, а тому не може посилатися на те, що дізнався про порушення прав лише в червні 2025 року. Також позивачем при звільненні було підписано грошовий атестат, що підтверджує, що йому був відомий обсяг та структура виплат, включно з розміром окладу, надбавок тощо. Позивач не висловлював жодних заперечень до нарахованих сум на момент звільнення, а отже строк звернення до суду слід обчислювати саме з цього моменту. Відповідь на адвокатський запит, отримана 5 червня 2025 року, на думку представника відповідача, не може вважатися моментом встановлення обізнаності про порушення прав.

Розглянувши заяву представника позивача, заперечення відповідача на заяву, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.ч. 3, 5 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Натомість, ч.2 ст.233 КЗпП України (в редакції до 19.07.2022 року) встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Офіційне тлумачення положення указаної норми надав Конституційний Суд України у рішеннях від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 і №9-рп/2013. Конституційний Суд України дійшов висновку, що в аспекті конституційного звернення, положення ч.2 ст.233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Згідно з пунктом 2.1 мотивувальної частини вказаного рішення поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Верховний Суд, надаючи оцінку поняттям «грошова винагорода», «одноразова грошова допомога при звільненні» та «оплата праці» і «заробітна плата», які використовується у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, виснував, що вказані поняття є рівнозначними.

Під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Законом №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Суд враховує, що з огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (рішення від 09.02.1999 №1-рп/99, від 13.05.1997 №1-зп, від 05.04.2001 №3-рп/2001), Верховний Суд у рішенні від 06.04.2023 у зразковій справі №260/3564/22 дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України (у редакції Закону №2352-IX) тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

Разом з тим, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23 зазначив, якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19 липня 2022 року, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», то у такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 року, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період з 19 липня 2022 року підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин»).

З урахуванням пункту 1 глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651, відлік тримісячного строку звернення до суду зі спорами, визначеними статтею 233 КЗпП України, почався 01 липня 2023 року.

Судова палата зазначила, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову [у частині вимог за період з 19 липня 2022 року по 30 березня 2023 року] слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум.

Виходячи з цього, Судова палата вважає обґрунтованим висновок про те, що саме дата вручення позивачу зазначеного документа є подією, з якою пов`язаний початок перебігу строку звернення до суду.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач був звільнений 21 лютого 2025 року з Державної кримінально-виконавчої служби України з посади начальника Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції за власним бажанням відповідно до частини п`ятої статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», що підтверджується наказом №328/к від 20.02.2025.

Застосовуючи наведені висновки, суд зазначає, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову (період з 19.07.2022 по 21.02.2025) слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум.

Обґрунтовуючи поважність підстав пропуску строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, представник позивача у клопотанні зазначив, що позивач звернувся до суду з додержанням тримісячного строку звернення до суду, що відраховується саме з дати отримання листа №22 3475/4.2/4.2.4/1/57-25 від 05.06.2025, яким повідомлено про механізм розрахунку виплаченого грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 233 КЗпП.

Разом з тим, як зазначалося, початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову [у частині вимог за період з 19 липня 2022 року по 30 березня 2023 року] слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем 21.02.2025 було отримано грошовий атестат, в якому зазначені обсяг та характер виплачених йому сум.

Згідно підтвердження до грошового атестата, позивач ознайомлений із обсягом та структурою виплат, включно з розміром основних та додаткових видів отриманого ним грошового забезпечення, що підтверджується підписом ОСОБА_1 від 21.02.2025.

Доказів на підтвердження висловлення позивачем будь-яких заперечень до нарахованих сум на момент звільнення, до матеріалів справи не надано.

Виходячи з наведеного, враховуючи висновки Верховного Суду у постанові від 21 березня 2025 року у справі № 460/21394/23, суд дійшов висновку, що саме дата вручення позивачу зазначеного документа - 21.02.2025 є подією, з якою пов`язаний початок перебігу строку звернення до суду.

Таким чином, останнім днем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом (в частині оскарження бездіяльності відповідача щодо неперерахунку та невиплати грошового забезпечення за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період: з 19.07.2022 по 21.02.2025), в даному випадку, є 22 травня 2025 року.

Позовну заяву зареєстровано у суді 05.06.2025, а тому строк на звернення до суду з цим позовом в частині позовних вимог з 19.07.2022 по 21.02.2025 пропущено.

Таким чином, твердження представника позивача про те, що початок перебігу строку звернення до суду з цим позовом слід відраховувати з дати ознайомлення позивача із нарахованими та виплаченими позивачу при звільненні сумами із відповіді на адвокатський запит, яка отримана 5 червня 2025 року, спростовується наявними у матеріалах справи доказами, а саме отриманим позивачем 21.02.2025 при звільненні грошовим атестатом.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Щодо посилання представника позивача у клопотанні на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22, суд зазначає наступне.

Так, питання щодо поновлення строку звернення до суду у випадку його пропуску з причин пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні було предметом дослідження Верховним Судом, зокрема у постановах від 04.04.2023 у справі № 140/1487/22, від 23.01.2023 у справі №496/4633/18, від 23.12.2022 у справі № 760/5369/19, від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22, від 02.06.2022 у справі у №757/30991/18-а.

У вищевказаних постановах Верховний Суд зауважив, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якою пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

Суд зазначає, що поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом, якщо такий пропуск чи неможливість вчинення відповідної процесуальної дії зумовлена саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з воєнним станом.

Однак, позивачем та представником позивача не доведено причинного зв`язку між введенням воєнного стану та зволіканням зі зверненням до суду з позовом у межах строку, визначеного законом.

При цьому, для поновлення строку недостатньо лише посилання на наявність таких обмежень. Необхідним є наведення конкретних обставин та надання заявником відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації ним своїх прав.

Проте, вказаних доказів позивачем або представником позивача до матеріалів справи не надано.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що підстави, викладені в заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду є неповажними.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що викладені представником позивача у заяві підстави поновлення строку звернення до адміністративного суду є неповажними, з огляду на що адміністративний позов підлягає поверненню в частині оскарження бездіяльності відповідача щодо неперерахунку та невиплати грошового забезпечення за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період: з 19.07.2022 по 21.02.2025, як такий, що поданий з порушенням строку звернення до адміністративного суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 122, 123, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з адміністративним позовом до Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції в частині оскарження бездіяльності щодо неперерахунку та невиплати грошового забезпечення за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період: з 19.07.2022 по 21.02.2025.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (, вул. Нетіченська, буд. 14, м. Харків, 61010) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії в частині оскарження бездіяльності щодо неперерахунку та невиплати грошового забезпечення за механізмом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня відповідного року, на відповідний тарифний коефіцієнт посадового окладу та окладу за військовим званням із наступним перерахунком щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії від визначених окладів за період: з 19.07.2022 по 21.02.2025 повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви у вказаній частині не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Полях Н.А.