Справа № 160/11597/25
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Дєєв М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ»
про стягнення адміністративно-господарських санкцій,
22.04.2025 року через систему «Електронний суд» до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ», в якому позивач просить:
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік у розмірі 1 019 928,79 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем не виконується норматив по працевлаштуванню осіб з інвалідністю та самостійно не сплачено адміністративно-господарські санкції, у зв`язку з чим, за ним рахується заборгованість з адміністративно-господарських санкцій у розмірі 1 019 928,79 грн. Так відповідач, в порушення статей 19, 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, не виконав нормативу по працевлаштуванню у 2023 році осіб з інвалідністю та в строк до 15.04.2024 року самостійно не сплатив адміністративно-господарські санкції за робочі місця, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайняті ними, в розмірі 1 019 928,79 грн. З огляду на вказане позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.
25.04.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
02.05.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що Відповідач виконав вимоги Закону № 875-ХІІ щодо працевлаштування осіб з інвалідністю впродовж 2024 року в необхідній кількості робочих місць (2 робочих місць , що підтверджується відповідними документами, які додаються до цього відзиву ), тому слід вважати, що в діях Відповідача відсутній склад правопорушення і на нього не може бути покладена відповідальність за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2024 році.
08.05.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що відповідач не надає жодних доказів на підтвердження того, чи дійсно ним виконані вимоги постанови №413 щодо своєчасного повідомлення податкової служби та надання відповідного повідомлення про прийняття працівника на роботу/ укладення гіг-контракту 15.03.2024 особи з інвалідністю ОСОБА_1 та 02.10.2018 особи з інвалідністю ОСОБА_2 . Виходячи з вищезазначеного, відповідачем не вжито всіх можливих заходів по працевлаштуванню осіб з інвалідністю відповідно до нормативів встановлених статтею 19 Закону №875-XІI.
13.05.2025 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких вказано, що відповідачем при прийнятті на роботу осіб з інвалідністю - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , було подано до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку відповідача повідомлення про прийняття працівника на роботу/ укладання гіг-контракту, що підтверджується: повідомленням про прийняття працівника ОСОБА_2 від 02.10.2018 року на роботу та квитанцією про доставлення цього повідомлення до ДПІ у Соборному р-ні м. Дніпра - 02.10.2018 року о 11:55:47; - повідомленням про прийняття працівника ОСОБА_1 від 15.03.2024 року на роботу/укладання гіг-контракту та квитанцією про доставлення цього повідомлення до ДПІ у Соборному р-ні м. Дніпра 15.03.2024 року о 09:17:31. Підприємство відповідача в 2024 році забезпечило норматив робочих місць для осіб з інвалідністю 2-х робочих місць, що перевищує норматив в 1 відповідних робочих місць, враховуючи середньооблікову чисельність штатних працівників - 28 осіб, що вказана у розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій за 2024 рік, який був виставлений позивачем підприємству відповідача.
29.05.2025 року від відповідача надійшли додаткові докази про справі.
29.07.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду продовжено строк розгляду справи.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ» перебуває на обліку в Дніпропетровському обласному відділенні Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю.
Позивач склав розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті, у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ».
Враховуючи інформацію за Розрахунком сум адміністративно-господарських санкцій, який був надісланий у формі електронного документа через електронний кабінет відповідача на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України (квитанція додається) вбачається невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2024 році.
За 1 робоче місце, призначене для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайняте особами з інвалідністю у 2024 році, відповідач до 15.04.2025 повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 1 019 928,79 грн.
За недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів позивач нарахував відповідачу адміністративно-господарські санкції у розмірі 1 019 928,79 грн.
Вважаючи, що відповідачем допущено порушення, що призвели до застосування до нього адміністративно-господарських санкцій, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 3 статті 18 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні (далі Закон №875-XІI) підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Статтею 19 Закону №875-XІI встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.
Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію:
про працевлаштованих осіб з інвалідністю;
про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;
необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.
Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.
Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.
Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.
Згідно зі статтею 20 Закону №875-XІI підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.
Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів).
Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.
У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.
Виходячи з викладених норм законодавства, суд вважає за необхідне зазначити, що на підприємство покладається обов`язок самостійного працевлаштування осіб з інвалідністю шляхом створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та інформування про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування інвалідів, в тому числі і центри зайнятості.
Закон не покладає обов`язку на підприємство здійснювати самостійний пошук працівників з інвалідністю.
Так, позивачем, за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайняте особами з інвалідністю у 2024 році, нараховано відповідачу адміністративно-господарські санкції у розмірі 1 019 928,79 грн.
З матеріалів справи вбачається, що середня чисельність працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАММА КОНСАЛТИНГ» складала 28 осіб з яких 2 (дві) особи з інвалідністю, а саме:
- ОСОБА_2 , прийнято на посаду оператора комп`ютерного набору з 02.10.2018 року, згідно наказу (розпорядження) №02/10-01 к від 02.10.2018 року, яка продовжує працювати у відповідача і до теперішнього часу. Факт прийняття відповідачем на роботу особи з інвалідністю ОСОБА_2 також підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 , довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії ВТЭ-31 № 021679 від 04.10.1989 року та індивідуальною програмою реабілітації інвалідів №248 від 20.02.2023 року;
- ОСОБА_1 , прийнято на посаду оператора комп`ютерного набору з 15.03.2024 року, згідно наказу (розпорядження) №ЛГ15/03-01 від 15.03.2024 року, яка продовжує працювати у відповідача і до теперішнього часу. Факт прийняття відповідачем на роботу особи з інвалідністю ОСОБА_1 також підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_2 , довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії МСЕ-ШС № 000856 від 08.11.1994 року та індивідуальною програмою реабілітації інвалідів №159 від 14.02.2022 року.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач складаючи звітність за 2024 рік, а саме:
1. При поданні Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1 квартал 2024 року відповідач у рядку 102 «працівники, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, осіб» належним чином відобразив у 1 місяці 1 кварталу 2024 року 1 (одну) особу з інвалідністю, у 2 місяці 2 кварталу 2024 року 1 особу з інвалідністю, у 3 місяці 1 кварталу 2024 року 2 (дві) особи з інвалідністю, які працевлаштовані у відповідача , проте при заповненні Додатку 1 «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам» Відповідачем невірно було вказано «Код категорії застрахованої особи» (08) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме замість ККЗО «2», який відповідно до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 13.01.2015 року №4), вказується особам з інвалідністю (ставка ЄСВ 8,41%), Відповідачем було вказано ККЗО «1», що відноситься до нарахування заробітної плати звичайному працівнику (ставка ЄСВ 22%).
2. При поданні Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2 квартал 2024 року відповідач у рядку 102 «працівники, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, осіб» належним чином відобразив у 1 місяці 2 кварталу 2024 року 2 (дві) особи з інвалідністю, у 2 місяці 2 кварталу 2024 року 2 (дві) особи з інвалідністю, у 3 місяці 2 кварталу 2024 року 2 (дві) особи з інвалідністю, які працевлаштовані у відповідача , проте при заповненні Додатку 1 «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам» Відповідачем невірно було вказано «Код категорії застрахованої особи» (08) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме замість ККЗО «2», який відповідно до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 13.01.2015 року №4), вказується особам з інвалідністю (ставка ЄСВ 8,41%), відповідачем було вказано ККЗО «1», що відноситься до нарахування заробітної плати звичайному працівнику (ставка ЄСВ 22%).
3. При поданні Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 3 квартал 2024 року відповідач у рядку 102 «працівники, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, осіб» належним чином відобразив у 1 місяці 3 кварталу 2024 року 2 (дві) особи з інвалідністю, у 2 місяці 3 кварталу 2024 року 2 (дві) особи з інвалідністю, у 3 місяці 3 кварталу 2024 року 2 (дві) особи з інвалідністю, які працевлаштовані у відповідача , проте при заповненні Додатку 1 «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам» Відповідачем невірно було вказано «Код категорії застрахованої особи» (08) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме замість ККЗО «2», який відповідно до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 13.01.2015 року №4), вказується особам з інвалідністю (ставка ЄСВ 8,41%), Відповідачем було вказано ККЗО «1», що відноситься до нарахування заробітної плати звичайному працівнику (ставка ЄСВ 22%).
4. При поданні Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 4 квартал 2024 р. Відповідач у рядку 102 «працівники, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, осіб» належним чином відобразив у 1 місяці 4 кварталу 2024 року 2 (дві) особи з інвалідністю, у 2 місяці 4 кварталу 2024 року 2 (дві) особи з інвалідністю, у 3 місяці 4 кварталу 2024 року 2 (дві) особи з інвалідністю, які працевлаштовані у відповідача , проте при заповненні Додатку 1 «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам» Відповідачем невірно було вказано «Код категорії застрахованої особи» (08) ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме замість ККЗО «2», який відповідно до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 13.01.2015 р. №4), вказується особам з інвалідністю (ставка ЄСВ 8,41%), Відповідачем було вказано ККЗО «1», що відноситься до нарахування заробітної плати звичайному працівнику (ставка ЄСВ 22%).
Таким чином, нарахування ЄСВ за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за 2024 року було здійснено за основною ставкою 22% замість 8,41%, яка передбачена чинним законодавством України для осіб з інвалідністю, у зв`язку з тим, що відповідач - є резидентом Дія Сіті, а відповідно до ст. 14 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» «2464-VI від 08.07.2010 р. єдиний внесок для платника - резидента Дія Сіті, встановлюється на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", - у розмірі мінімального страхового внеску.
При цьому, форма Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску та форма Додатку 1 «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам, затверджена наказом Міністерства фінансів України №4 від 13.01.2015 року, не містить окремого рядка для заповнення підприємствами, що є резидентами Дія Сіті, щодо інформації працюючих осіб з інвалідністю, яким сума єдиного внеску нараховується за основною ставкою 22%
Також, відповідачем надано до суду повідомлення про прийняття вищевказаних працівників на роботу та які, відповідно до довідок МСЕК мають групу інвалідності.
Отже, з зазначених обставин справи видно, що відповідач у 2024 році здійснив усіх залежних від нього заходів по працевлаштуванню інвалідів та працевлаштовано дві особи з інвалідністю, у зв`язку з чим, відсутні правові підстави для стягнення з останнього адміністративно-господарських санкцій.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв