Справа № 127/22064/25
Суддя: Іщук Т. П.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/184/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т. П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з позовом до відповідача та просив скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) № 511 від 07 лютого 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн, а провадження у справі закрити. Свої позовні вимоги мотивував тим, що засобами поштового зв`язку йому надійшла повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних на 19 січня 2025 року. Цього дня, у неділю, він з`явився за викликом, але у зв`язку з тим, що прийом громадян не здійснювався, черговий виписав йому повістку на 20 січня 2025 року. Із необхідними документами, вказаними у повістці, та тими, що підтверджують його право на відстрочку, 20 січня 2025 року він з`явився на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 23 січня 2025 року відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП. Йому було вручено копію даного протоколу та повідомлено, що розгляд справи призначено на 04 лютого 2025 року. Проте 24 січня 2025 року він був госпіталізований у КНП «Вінницька клінічна лікарня швидкої допомоги» у нейрохірургічне відділення з травмою голови, у зв`язку з чим 31 січня 2025 року надіслав на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 клопотання про відкладення розгляду справи. В подальшому жодного повідомлення про дату розгляду даного протоколу йому не надходило. В червні 2025 року в мобільний додаток, встановлений на його телефоні, від банку надійшло повідомлення про арешт його рахунків. Його представником було встановлено, що відносно позивача наявне відкрите виконавче провадження №78366003, ознайомившись з яким стало відомо про наявність постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07 лютого 2025 року №511, якою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Зі змісту постанови слідує, що ОСОБА_1 не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації свої персональні дані.

Позивач вважає постанову протиправною та такою, що винесена із грубим порушенням законодавства. При цьому вказує, що він добровільно з`явився на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних. При цьому, звертає увагу, що розгляд справи відбувся без його участі, його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи за три дні, відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, та в період з 24 січня 2025 року по 04 лютого 2025 року він перебував на стаціонарному лікуванні. Вказує, що у протоколі зазначено, що його повідомлено про розгляд справи на 04 лютого 2025 року, проте справу було розглянуто у його відсутність 07 лютого 2025 року, у зв`язку з чим його позбавлено права бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користування професійною правничою допомогою та порушено процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Крім того вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, він виконав свій обов`язок та з`явився на виклик для уточнення персональних даних, хоча й жодні персональні дані його не змінювалися. Позивач звертає увагу, що відповідно до примітки до ст. 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. В той же час відповідач мав можливість отримання відповідних відомостей з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді.

При цьому зазначає, що копію оскаржуваної постанови він не отримував, з даною постановою його представник ознайомилася 07 липня 2025 року, під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, у зв`язку з чим просить поновити строк звернення до суду, постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 липня 2025 року поновлено строк звернення до суду, позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей провадження, визначених ст. 286 КАС України, без виклику учасників справи на підставі матеріалів справи (у письмовому провадженні). Роз`яснено відповідачу право та порядок подачі відзиву, встановлено строк подачі суду відзиву на позовну заяву та доказів по справі.

Відповідач своїм правом на відзив не скористався. При цьому, відповідач був повідомлений про розгляд справи, копію позовної заяви та доданих до неї документів отримав у електронний кабінет, що підтверджується повідомленням про доставку до електронного кабінету 18 липня 2025 року о 08:21:14 год. та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №799, згідно якого поштове відправлення отримано 24 липня 2025 року.

Враховуючи вищевикладене та положення ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Згідно з ст. 9, 77 КАС України розгляд справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін, вільності та свободи у поданні суду доказів в обґрунтування свої вимог та заперечень та доведенні перед судом в їх переконливості; однак, у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіряючи оскаржувану позивачем постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, суд перевірив її на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом установлено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 як військовозобов`язаний, звання солдат (квартирно-експлуатаційної служби, днювальний), ВОС 957032, номер в реєстрі «Оберіг» - 2, дата уточнення даних 23 січня 2025 року (копія витягу військово-облікового документу із застосунку «Резерв +», сформованого 22 червня 2026 року, а.с.20).

На ім`я ОСОБА_1 сформовано та вручено останньому: повістку №1664716 від 03 січня 2025 року про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 19 січня 2025 року для уточнення даних (а.с.21); повістку №17423 від 19 січня 2025 року про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 20 січня 2020 року (а.с.22); повістку №6552 від 23 січня 2025 року про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 24 січня 2025 року (а.с.23).

23 січня 2025 року головним спеціалістом командування, службовцем ЗСУ ОСОБА_2 , уповноваженою наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31 жовтня 2024 року №808 складати протоколи про адміністративні правопорушення, складений протокол №108, зі змісту якого слідує, що ОСОБА_1 порушив вимоги абз.6 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та абз. 4 підп. 10-1 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року, а саме: не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у районному чи міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. ОСОБА_1 під підпис повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10.00 год 04 лютого 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 та вручено 23 січня 2025 року другий примірник протоколу (а.с.27-28).

В поясненнях ОСОБА_1 до цього протоколу зазначено, що відповідно до довідки №263 від 04 грудня 2006 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_4 , він був знятий з обліку 11 жовтня 2006 року. Після досягнення 27-річного віку, він звертався до вищевказаного ОРВК щодо отримання військового квитка, де йому повідомили, що бланків військових квитків немає та у зв`язку з тим, що він знятий з обліку, немає потреби замінювати посвідчення про приписку та видавати військовий квиток. У період з 27 січня 2023 року і по теперішній час він здійснює догляд за хворою матір`ю. 19 червня 2024 року, відповідно до рішення Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області №304 від 19 червня 2024 року затверджено висновок органу опіки та піклування про реєстрацію його помічником ОСОБА_3 . Повідомив, що він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 19 січня 2025 року та 20 січня 2025 року із необхідними документами. З 11 жовтня 2006 року по теперішній час в нього не відбулося жодних змін в його персональних даних. Відповідно до відомостей із застосунку «Резерв +» його військово-облікові дані оновлено 06 липня 2023 року, номер в реєстрі Оберіг 2 (а.с.29).

31 січня 2025 року ОСОБА_1 надіслав на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 клопотання про відкладення розгляду справи, яка призначена на 04 лютого 2025 року, оскільки він з 24 січня 2025 року перебуває на лікуванні та при розгляді справи має намір скористатися юридичною допомогою адвоката.

З копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого нейрохірургічного відділення №1334 КНП «ВМКЛ ШМД» слідує, що з 24 січня 2025 року по 04 лютого 2025 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.31-32).

Дане клопотання надіслано до ІНФОРМАЦІЯ_2 рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення №264 та було отримане адресатом 03 лютого 2025 року (а.с.33).

07 лютого 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, виніс постанову №511, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн. Як зазначено в постанові: « ОСОБА_1 порушив вимоги абз.6 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та абз. 4 підп. 10-1 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року, а саме: протягом 60 днів, з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року, не уточнив свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у районному чи міському територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, що є порушенням правил військового обліку», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210 КУпАП, у зв`язку з чим на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн». Додатково зазначено, що за клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи перенесено на 07 лютого 2025 року, про що повідомлено останнього в телефонному режимі 06 лютого 2025 року о 09.45 год.

В постанові викладені пояснення ОСОБА_1 аналогічні поясненням, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення №108 від 23 січня 2025 року (а.с.34-38).

Вирішуючи даний спір та оцінюючи оскаржувану постанову на предмет правомірної поведінки, суд виходить із такого.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», Правила військового обліку призовників та військовозобов`язаних, Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року.

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Частина 3 ст. 210 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Положення статей 210, 210-1 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Відповідно до ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи №482/9/17 та справи №308/12552/16-а досліджував принцип належного повідомлення особи про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, Верховний Суд вказує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи.

Обов`язок письмово повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Аналіз положень КУпАП дає можливість дійти висновку, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №676/752/17, від 21 березня 2019 року у справі №489/1004/17.

Таким чином, уповноважена на розгляд справи особа має надати докази, які підтверджують належне повідомлення фізичної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про місце і час розгляду справи, її достеменну обізнаність про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Позивач оскаржує постанову, в тому числі, й з підстав відсутності належного повідомлення (не був поінформований) про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 210 КУпАП відносно нього.

Як слідує з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення №108 від 23 січня 2025 року, складеному відносно позивача, міститься інформація про місце, час та дату розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме зазначено, що розгляд відбудеться 04 лютого 2025 року о 10. 00 год в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За наявності поважних причин, позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення на іншу дату, при цьому зауважив, що має намір користуватися юридичною допомогою адвоката. Як слідує із постанови №511 від 07 лютого 2025 року, клопотання ОСОБА_1 задоволено та розгляд справи перенесено на 07 лютого 2025 року. При цьому постанова містить інформацію, що ОСОБА_1 було повідомлено в телефонному режимі 06 лютого 2025 року.

Однак, факт інформування особи про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення в телефонному режимі 06 лютого 2023 року, яке ймовірно було здійснено за один день до дня розгляду справи, не може вважатися належним повідомленням. При цьому відповідач не надав, а матеріали справи не містять, доказів в підтвердження цієї обставини.

Матеріали справи не містять будь-якої іншої інформації щодо повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення на 07 лютого 2025 року, факт належного повідомлення ОСОБА_1 про дату розгляду справи не доведено.

Таким чином, відповідачем не було виконано обов`язку повідомлення особи про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату Верховний Суд у постановах від 06 березня 2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №591/2794/17, від 06 лютого 2020 року №05/7145/16-а та від 21 травня 2020 року у справі №286/4145/15-а дійшов висновку, що факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Водночас, процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Отже доводи позивача є обґрунтованими в частині порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, та такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне скасувати постанову №511 від 07 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Так, за положеннями частини 1 цієї статті, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Тобто вказаною статтею чітко визначені підстави, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дає змогу дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Статтею 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 2101 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 11 липня 2018 року у справі №308/8763/15-а, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

При цьому, наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Як зазначив Верховний Суд, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, Верховний Суд прийшов до висновку, що при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку.

В даному випадку порушення позивачем правил військового обліку було виявлено та зафіксовано 23 січня 2025 року, на дату складання протоколу про адміністративне правопорушення №108 відносно ОСОБА_1 . В свою чергу тримісячний строк, визначений статтею 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення за вчинення в особливий період правопорушення, передбаченого статтею 210 цього Кодексу, сплив в даному випадку 23 квітня 2025 року, тобто через три місяці з дня його виявлення.

Вказане унеможливлює на даний час вирішення питання щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з огляду на сплив строку притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення №511 від 07 лютого 2025 року слід скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі спливом на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, 210, 245, 247, 251, 252, 258, 268, 280, 283 КУпАП, ст. 2,4, 9, 72, 73, 77, 78, 79, 90, 139, 159, 246, 255, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07 лютого 2025 року №511 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 302,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: