Справа № 280/3776/25
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 липня 2025 року Справа № 280/3776/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Військової частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.05.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частина НОМЕР_2 (далі - відповідач ), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 , щодо нездійснення виплати коштів, в якості грошового забезпечення безвісти зниклого (сина) рядового ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 водія ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_2 ;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити виплату коштів грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця рядового ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 водія ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_2 , на користь його мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , з урахуванням раніше виплачених коштів, шляхом зарахування коштів на рахунок позивача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що вона є матір`ю безвісти зниклого військовослужбовця рядового ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У лютому 2025 року позивач звернулась до командування військової частини НОМЕР_2 із заявою, у якій просила здійснити виплату грошового забезпечення її сина на свою користь, так як інші члени сім`ї відсутні. Проте, на даний час, відповідач виплатив лише частину грошового забезпечення її сина, за лютий-березень 2025 у розмірі 50 відсотків від грошового забезпечення її сина. Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не виплаті за грудень 2024, січень 2025, квітень 2025 грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця рядового ОСОБА_2 (сина), звернулася до суду з даним позовом.

Відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначає, що 11 лютого 2025 позивач ОСОБА_1 звернулась до командування військової частини НОМЕР_2 із заявою, у якій просила здійснити виплату грошового забезпечення її сина на свою користь, так як інші члени сім`ї відсутні. Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 08.05.2025 року за №525, ВЧ НОМЕР_2 виплатила ОСОБА_1 лише частину грошового забезпечення її сина, за лютий-березень 2025 у розмірі 50 відсотків від грошового забезпечення її сина. На даний час інших виплат відповідачем не було здійснено. Зазначає, що у зв`язку з відсутністю особистого розпорядження рядового ОСОБА_4 про виплату належного грошового забезпечення особі (особам) за його вибором на ймовірні випадки, військова частина НОМЕР_2 здійснює виплати грошового забезпечення в порядку встановленим законодавством.

Ухвалою суду від 19.05.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи, що суддя Запорізького окружного адміністративного суду Конишева О.В. перебувала у відпустці розгляд справи здійснюється першого робочого дня.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_3 , є матір`ю військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 24.08.1980 та копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 08.05.1993.

Відповідно до витягу з наказу №307 від 27.10.2024, рядовий ОСОБА_2 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 на посаду водія 3 розвідувального відділення розвідувального.

Відповідно до витягу із наказу №936 від 11.12.2024 призначено службове розслідування по факту зникнення безвісті рядового ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водія ІНФОРМАЦІЯ_3 ВЧ НОМЕР_2 , яке відбулось 06.12.2024.

Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 16.01.2024 року за №34, рядовий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водій ІНФОРМАЦІЯ_3 ВЧ НОМЕР_2 вважається зниклим безвісті 06.12.2024 в ході бойових дій, під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини в районі населеного пункту Новодарівка Пологівського району, Запорізької області.

Згідно сповіщення сім`ї №С3/15492 від 16.12.2024 року ОСОБА_5 (дівчина зниклого безвісті) повідомлено про те, що рядовий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водій ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_2 , 06 грудня 2024 року зник безвісти під час виконання бойового завдання, поблизу населеного пункту Новодарівка Пологівського району Запорізької області.

У лютому 2025 року позивач звернулась до командування військової частини НОМЕР_2 із заявою, у якій просила здійснити виплату грошового забезпечення її сина на свою користь, так як інші члени сім`ї відсутні.

Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 08.05.2025 року за №525, ВЧ НОМЕР_2 виплатила ОСОБА_1 лише частину грошового забезпечення її сина, за лютий-березень 2025 у розмірі 50 відсотків від грошового забезпечення її сина.

Позивач вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не виплаті за грудень 2024, січень 2025, квітень 2025 грошового забезпечення безвісти зниклого військовослужбовця рядового ОСОБА_2 (сина), звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі

Відповідно до статті 2 Закону № 2011-XII, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частин другої-четвертої статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини шостої статті 9 Закону № 2011-XII за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 розділу XXVIIІ Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 15.03.2022 № 200, визначено, що військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно), а також інтернованим у нейтральних державах або безвісно відсутнім (зниклим безвісти) виплата грошового забезпечення здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 (далі - Порядок № 884, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 1 Порядку № 884, цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці).

Пунктом 3 Порядку № 884 передбачено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

До заяви додаються: копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування); довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті); копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності); копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності); копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до вимог пунктів 5, 6 Порядку № 884 командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.

Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.

Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.

Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей: військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно; військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).

Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації): до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах; протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.

Отже, виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими та не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

За змістом абз. 1 п. 7 Порядку №884 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

15.04.2025 року постановою Кабінету Міністрів України № 449 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти».

Відповідно до п. 6 Порядку, в редакції Постанови КМ №449 від 15.04.2025 - застосовується з 1 лютого 2025 року, виплата грошового забезпечення здійснюється:

особам, визначеним в особистому розпорядженні на випадок полону, відповідно до зазначеного розміру частки у відсотках після здійснення встановлених законом відрахувань. У разі відсутності в особистому розпорядженні на випадок полону стовідсоткового розподілу грошового забезпечення нерозподілена частка грошового забезпечення зберігається за військовослужбовцями;

у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені);

у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту, - рівними частками, в загальній сумі 20 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань), - повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці.

У разі неподання визначеними особами заяв про виплату належне не виплачене грошове забезпечення визначеним особам та військовослужбовцям:

- виплачується військовослужбовцям з дня звільнення військовослужбовців,

- захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах;

- включається до складу спадщини з дати складення актового запису про смерть.

Міноборони, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_4, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міноборони, Головний орган військового управління Національної гвардії, Адміністрація Держприкордонслужби, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держспецтрансслужби мають право отримувати з державних реєстрів інформацію про осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення, шляхом доступу до таких реєстрів та/або шляхом електронної інформаційної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів у порядку, встановленому законодавством.

Тобто, у зв`язку із змінами норм чинного законодавства, з 01 лютого 2025 року грошове забезпечення рівними частками, у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону виплачується: дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені).

Судом встановлено, що позивач є матір`ю військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 24.08.1980.

Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 16.01.2024 року за №34, рядовий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водій ІНФОРМАЦІЯ_3 ВЧ НОМЕР_2 вважається зниклим безвісті 06.12.2024 в ході бойових дій, під час виконання службових обов`язків по захисту Батьківщини в районі населеного пункту Новодарівка Пологівського району, Запорізької області.

11.02.2025 позивач звернулась до командування військової частини НОМЕР_2 із заявою, у якій просила здійснити виплату грошового забезпечення її сина на свою користь, так як інші члени сім`ї відсутні.

Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 08.05.2025 року №525, відповідач виплатив позивачу частину грошового забезпечення її сина, а саме за лютий-березень 2025 у розмірі 50 відсотків від грошового забезпечення її сина.

Враховуючи, що виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців безвісно відсутніх здійснюється до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими та не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, відповідачем протиправно не виплачено позивачу грошове забезпечення її сина у розмірі 50 відсотків від грошового забезпечення за грудень 2024 року, січень 2025 року та квітень 2025 року, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )-задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати ОСОБА_1 належного грошового забезпечення рядового ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 відсотків від грошового забезпечення за грудень 2024 року, січень 2025 року та квітень 2025 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нараховувати та виплатити ОСОБА_1 належне грошове забезпечення рядового ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 відсотків від грошового забезпечення за грудень 2024 року, січень 2025 року та квітень 2025 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 28.07.2025.

Суддя О.В. Конишева