Справа № 620/8463/25
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 липня 2025 року Чернігів Справа № 620/8463/25

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Виноградова Д.О., перевіривши матеріали адміністративного позову Фермерського господарства «ПРОГРЕС Л» до Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Адвокат Любарець Олександр Васильович в інтересах Фермерського господарства «ПРОГРЕС Л» звернувся до суду з позовом до Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, у якому просить:

визнати прийнятим з порушенням Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тобто таким, що не відповідає законодавству у сфері державної реєстрації прав та скасувати рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Углик Наталією Миколаївною від 25 липня 2024 року про припинення іншого речового права (номер запису про інше речове право, що припинено: 46057398) згідно якого внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення права оренди ФГ «ПРОГРЕС Л» на Земельну ділянку (інформація про відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29 липня 2024 року. Індексний номер рішення: 74321774) шляхом зобов`язання відповідача скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про припинення права оренди ФГ «ПРОГРЕС Л» на Земельну ділянку, а саме про припинення іншого речового права (номер запису про інше речове право, що припинено: 46057398) від 25 липня 2024 року. Відомості внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29 липня 2024 року. Індексний номер рішення: 74321774.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Частиною першою статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи в публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Верховним Судом у постанові від 23.12.2021 у справі № 370/2759/18 сформульовано правовий висновок про те, що спір, який підлягає розгляду адміністративним судом, - це публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, та який виник у зв`язку з виконанням (рішення, дія), неналежним виконанням (рішення, дія) або невиконанням (бездіяльність) такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів, яка, за загальним правилом, встановлюється у суді першої інстанції за заявою однієї із сторін; такий спір є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин; метою вирішення такого спору є захист прав, свобод та інтересів особи або суспільних інтересів у сфері публічно-правових відносин шляхом впливу в межах закону на належного відповідача; такий спір повинен бути реальним (результат вирішення спору безпосередньо впливатиме на ефективний захист особи або суспільного інтересу у конкретних публічно-правових відносин) та існуючим на момент звернення з позовом; законом може бути визначено спеціальний порядок вирішення публічно-правового спору або встановлено обмеження стосовно суб`єкта звернення з відповідним позовом за умови наявності альтернативного суб`єкта з повною адміністративною процесуальною правоздатністю.

У постанові від 13.10.2020 у справі № 640/22013/18 Велика Палата Верховного Суду висловилася, що «21. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тоді як приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу».

Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржених ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято спірне рішення, здійснено оскаржуваний запис.

Натомість до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17).

Предметом спору у даній справі є визнання рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області Углик Наталією Миколаївною від 25 липня 2024 року про припинення іншого речового права (номер запису про інше речове право, що припинено: 46057398) згідно якого внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про припинення права оренди ФГ «ПРОГРЕС Л» на земельну ділянку (інформація про відомості внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29 липня 2024 року, індексний номер рішення: 74321774).

Матеріалами справи підтверджується, що земельна ділянка, щодо якої виник спір, перебуває у користуванні іншої юридичної особи, а саме - Фермерського господарства «НАША МРІЯ».

Отже спір у справі, що розглядається, стосується права користування третью юридичною особою на спірну земельну ділянку, яка знаходиться у приватній власності, що підтверджується Інформаційною довідкою Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, тобто цивільного права.

Аналіз зазначених фактичних обставин дає підстави вважати, що заявлені позивачем позовні вимоги є похідними від вимог у приватно-правовому спорі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18 зробила висновок, що «40. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. 49. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі».

Так суд зазначає, що спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про державну реєстрацію припинення права оренди земельної ділянки безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельної ділянки з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права оренди цієї ж земельної ділянки. Такий спір має приватноправовий характер.

З огляду на суб`єктний склад сторін та суть спору дана справа підлягає розгляду судами господарської юрисдикції у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Приймаючи до уваги вищенаведене та враховуючи зміст відносин, які виникли між сторонами у справі, та зміст заявлених позивачем у справі вимог суддя вважає, що позовні вимоги Фермерського господарства «ПРОГРЕС Л» до Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини шостої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що даний спір відноситься до юрисдикції господарського судочинства.

Оскільки позовна заява з додатками у паперовому вигляді до суду не подавалась, а сформована у системі «Електронний суд», суд обмежується лише процесуальним рішенням про її повернення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 4, 5, 19, 170, 248, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И В:

У відкритті провадження у справі за позовом Фермерського господарства «ПРОГРЕС Л» до Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Попередити позивача, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 30.07.2025.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА