Справа № 340/3510/25
Суддя: В.В. НАУМЕНКО
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/3510/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. НАУМЕНКА, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом: Заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області (вул. Степана Бандери, б. 7, м. Новоукраїнка, Кіровоградська область, 27100, ) в інтересах держави

до відповідача: Новомиргородської міської ради (вул. Соборності, б. 227/7, м. Новомиргород, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 26001, )

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Новомиргородської міської ради щодо не проведення відповідно до вимог чинного законодавства нормативної грошової оцінки земель населених пунктів на території Новомиргородської територіальної громади та зобов`язати Новомиргородську міську раду вчинити дії відповідно до вимог чинного законодавства України.

Позовні вимоги обґрунтовано тривалим невиконанням відповідачем Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.04.2021 року «Про заходи державної регіональної політики на підтримку децентралізації влади», уведеного в дію указом Президента України від 29.04.2021 року №180/2021, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача стосовно проведення нормативної грошової оцінки земель низки населених пунктів, наслідком якої є порушення інтересів держави у сфері земельних відносин та ненадходження коштів до місцевого бюджету у вигляді, зокрема, плати за землю (земельного податку та орендної плати).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 року відкрито провадження у справі №340/3358/25 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 27.05.2025 року роз`єднано позовні вимоги у справі №340/3358/25, виділивши у самостійне провадження позовні вимоги:

визнати протиправною бездіяльність Новомиргородської міської ради щодо не проведення відповідно до вимог чинного законодавства нормативної грошової оцінки земель населеного пункту села Сухолітівка на території Новомиргородської територіальної громади;

зобов`язати Новомиргородську міську раду відповідно до вимог чинного законодавства України забезпечити проведення нормативної грошової оцінки земель населеного пункту села Сухолітівка на території Новомиргородської територіальної громади.

02.06.2025 року винесено ухвалу про прийняття справи до свого провадження раніше визначеним складом суду.

17.06.2025 року представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що 22.04.2025 листом № 02-22/257/1 Новомиргородська міська рада інформувала Новоукраїнську окружну прокуратуру про те, що в межах «Програми розвитку земельних відносин на території Новомиргородської міської ради на 2023-2025 роки», затвердженої рішенням двадцять восьмої сесії Новомиргородської міської ради №820 від 23.06.2023 р., заплановано проведення робіт з поновлення нормативної грошової оцінки землі населених пунктів громади до 2025 року включно. Рада зауважила, що розглядається питання забезпечення фінансування проведення робіт з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Новомиргородської міської територіальної громади в другому півріччі 2025 року. Посилається на зміст листів Держземагенства (№26-28-0.22-1539/2-15 від 28.01.2015) та Держгеокадастру (№28-28-0.22-19646/2-17 від 18.12.2017), отриманих на запит Асоціації міст України, якими роз`яснено, що періодичність проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів встановлена Законом України «Про оцінку земель», але термінів дії такої технічної документації цим Законом не встановлено.

Наполягав, що у разі відсутності відповідного рішення сільської, селищної, міської ради щодо втрати чинності рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту або рішення суду та до моменту набрання чинності нового рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту, видача витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок є можливою.

Крім того зауважив, що проведення нормативної грошової оцінки землі потребує певних фінансових асигнувань, а під час воєнного стану органи Державної казначейської служби України здійснюють платежі в особливому режимі, що полягає, зокрема, у здійсненні видатків у суворій послідовності відповідно до Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 9 червня 2021р. №590.

Посилався на відсутність повноважень у прокурора звертатись до суду в інтересах держави у даному випадку.

Вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними та просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 23-30).

Позивач 23.06.2025 року подав до суду відповідь на відзив, у якій звернув увагу на положення статей 6, 7, 13, 143 Конституції України, відповідно до яких прокуратура є органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а відтак наділена повноваженнями захищати інтереси держави у подібних правовідносинах (а.с. 31-41).

Дослідивши письмові матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює, серед іншого, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною третьою статті 5 КАС України встановлено, що до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

За визначенням, наданим у статті 1 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі Закон №1697), прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Частиною 3 статті 23 Закону №1697 визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 КАС України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Водночас, частиною 4 статті 53 КАС України визначено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Поняття «державний інтерес» необхідно розглядати як закріплену Конституцією та законами України, міжнародними договорами та актами, система основних цінностей у найважливіших сферах життєдіяльності українського народу та суспільства.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 у справі № 1-1/99, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відтак, суд вважає, що «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Водночас, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справі № 815/1484/18, постанова від 13 квітня 2022 року.

Обґрунтовуючи підстави для звернення до суду з цим позовом, прокурором зазначено про непроведення відповідачем грошової оцінки земельної ділянки села Сухолітівка. Оцінка земельних ділянок є основою визначення розміру земельного податку та орендної плати, що порушує визначені чинним законодавством інтереси держави у в частині наповнення бюджету. При чому прокурором зазначено, що виконання відповідних дій відноситься саме до компетенції відповідача.

На думку суду, таке обґрунтування є сумісним з розумінням «інтересів держави», з огляду на наступне.

Особливістю органів місцевого самоврядування як суб`єктів владних повноважень є те, що кожен з таких суб`єктів, з урахуванням положень Конституції України, є самостійним, автономним та не знаходиться у підпорядкуванні жодного органу.

Таким чином, позови прокурора до органу місцевого самоврядування, за загальним правилом, подаються з такої підстави, як відсутність суб`єкта, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. У такій категорії справ орган прокуратури повинен лише довести, що оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень завдано шкоду інтересам держави.

При цьому інтереси держави, у тому числі охоплюють інтереси мешканців територіальної громади.

Суд вважає, що такий підхід відповідає положенням статей 5, 7 Конституції України, згідно з якими носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ; народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування; в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

З огляду на те, що прокурором в адміністративному позові вказано, які саме інтереси держави порушено протиправною бездіяльністю органу місцевого самоврядування, та враховуючи, що відсутній орган, до компетенції якого належить здійснення нагляду за діяльністю органів місцевого самоврядування, суд вважає, що «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічна правова позиція стосовно наявності у прокурора прав здійснювати представництво інтересів держави у суді у подібних правовідносинах висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 15 жовтня 2019 року у справі № 810/3894/17, від 5 листопада 2019 року у справі № 804/4585/18, від 5 березня 2020 року у справі № 520/6826/19, від 11 серпня 2020 року у справі № 810/2903/18, від 28 січня 2021 року у справі № 380/3398/20, від 1 червня 2021 року у справі № 0440/6514/18, від 20 липня 2021 року у справі № 480/3093/20, від 02 грудня 2021 року у справі № 320/10736/20.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 15.04.2021 «Про заходи державної регіональної політики на підтримку децентралізації влади», уведеного в дію указом Президента України від 29.04.2021 №180/2021 поставлено завдання проведення нормативної грошової оцінки з метою подальшого внесення даних до автоматизованої системи Державного земельного кадастру.

Проведення повторної нормативної грошової оцінки земель населених пунктів включено до Програми економічного та соціального розвиту Кіровоградської області на 2024 рік, затвердженої розпорядженням начальника Кіровоградської обласної військової адміністрації від 21.12.2023 № 1398-р (п. 16 р. 1 Розвиток аграрного сектору та земельних відносин).

Так, відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, викладеною в листі від 27.02.2025 № 10.11-0.10-762/2-25 (а.с. 8 зв. - 10), оновлення нормативної грошової оцінки земель потребує всього 45 населених пунктів Новомиргородської міської територіальної громади (рік останнього проведення 2012), зокрема, Новомиргородською міською радою не вживаються заходи до розроблення нової нормативної грошової оцінки земель 19 населених пунктів, серед яких і села Сухолітівка.

З метою конкретизації заходів, яких вжито або планується вжити Новомиргородською міською радою для розроблення та затвердження технічної документації з повторної нормативної грошової оцінки земель вищезазначених населених пунктів, окружною прокуратурою було скеровано запит від 14.04.2025 року № 53/03-1974ВИХ-25 (а.с 10 зв.- 11).

Разом з цим, міською радою листом від 22.04.2025 № 02-22/257/1 повідомлено про те, що на даний час розглядається питання забезпечення фінансування проведення робіт з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів Новомиргородської міської територіальної громади в другому півріччі 2025 року в межах «Програми розвитку земельних відносин на території Новомиргородської міської ради на 2023-2025 роки», затвердженої рішенням двадцять восьмої сесії Новомиргородської міської ради №820 від 23.06.2023 р.

Водночас, відповідна технічна документація до цього часу не виготовлена та не затверджена, що зумовило звернення прокурора з даним позовом.

Станом на час розгляду справи по суті доказів вжиття заходів, спрямованих на проведення грошової оцінки земель села Сухолітівка Новомиргородської міської ради, відповідачем до суду не надано.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст.2 КАС України, суд виходить із такого.

Закон України «Про оцінку земель» № 1378-IV від 11.12.2003 (далі - Закон № 1378-IV) визначає правові засади проведення оцінки земель, професійної оціночної діяльності у сфері оцінки земель в Україні та спрямований на регулювання відносин, пов`язаних з процесом оцінки земель, забезпечення проведення оцінки земель, з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки земель, інформаційного забезпечення оподаткування та ринку земель.

Відповідно до ст.1 Закону № 1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Згідно ст.3 Закону № 1378-IV об`єктами оцінки земель є: територія адміністративно-територіальних одиниць або їх частин, території оціночних районів та зон, земельні ділянки чи їх частини або сукупність земельних ділянок і прав на них, у тому числі на земельні частки (паї), у межах території України.

Статтею 5 Закону № 1378-IV передбачено, що грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, плати за суборенду (у разі передачі в суборенду земельних ділянок державної власності, які орендуються акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, що утворилося шляхом перетворення державного підприємства, у постійному користуванні якого перебували такі земельні ділянки), втрат лісогосподарського виробництва, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Суб`єктами оціночної діяльності у сфері оцінки земель є, серед інших, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють управління у сфері оцінки земель, а також юридичні та фізичні особи, заінтересовані у проведенні оцінки земельних ділянок (ст.7 Закону № 1378-IV).

Статтею 13 Закону № 1378-IV визначено випадки обов`язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок.

Зокрема, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі:

визначення розміру земельного податку;

визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, плати за суборенду (при передачі в суборенду земельних ділянок державної власності, які орендуються акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, що утворилося шляхом перетворення державного підприємства, у постійному користуванні якого перебували такі земельні ділянки);

визначення розміру державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом;

визначення втрат лісогосподарського виробництва;

розробки показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель;

відчуження земельних ділянок державної, комунальної власності, якщо відповідно до закону ціна продажу таких земельних ділянок визначається з використанням нормативної грошової оцінки земельних ділянок;

проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення (у разі якщо попередня нормативна грошова оцінка земельних ділянок у цьому масиві не проводилася протягом 5 років до дня прийняття уповноваженим органом рішення про проведення такої інвентаризації).

Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (ст.15 Закону № 1378-IV).

Відповідно до ст.18 Закону № 1378-IV нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться:

розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років;

розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Згідно ст.20 Закону № 1378-IV за результатами бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Технічна документація з бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Протягом місяця з дня надходження технічної документації з бонітування ґрунтів, нормативної грошової оцінки відповідна сільська, селищна, міська рада розглядає та приймає рішення про затвердження або відмову в затвердженні такої технічної документації (ст.23 Закону № 1378-IV).

Відповідно до ст. 271 Податкового кодексу України, базою оподаткування платою за землю є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Проаналізувавши наведені норми суд резюмує, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок є обов`язковою складовою при визначенні обов`язкових платежів до бюджету, в тому числі й місцевого, тому вона має бути актуальною, зокрема щодо земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення, така оцінка має проводитись органом місцевого самоврядування не рідше ніж один раз на 5-7 років.

Зазначені вимоги є імперативними, тому їх невиконання свідчить про наявність протиправної бездіяльності з боку органу місцевого самоврядування та має наслідком зменшення надходжень до Державного та місцевого бюджетів, що порушує інтереси не тільки територіальної громади, а й держави.

Верховним Судом України в постанові від 11 травня 2016 року у справі №6-824 цс16 зазначено, що дотримання належного економічного регулювання земельних правовідносин, забезпечення надходжень платежів з орендної плати та земельного податку до місцевого бюджету у законодавчо визначених межах шляхом їх вірного правового врегулювання безпосередньо належить до інтересів держави, тому помилково вважати факт непроведення нормативної грошової оцінки у порядку, встановленим законодавством, суто формальним порушенням.

У разі, якщо державний орган або орган місцевого самоврядування діє або приймає рішення всупереч закону та інтересам Українського народу, саме прокурор має право діяти на захист порушених інтересів держави шляхом подання відповідного позову до суду. В цьому випадку органи, які прийняли рішення чи вчинили дії, що, на думку прокурора, порушують інтереси держави, набувають статусу відповідача.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.07.2022 у справі №910/5201/19.

Згідно ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та Законів України.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Враховуючи, що саме міська рада є представником інтересів громади, проте допустила протиправну бездіяльність щодо невчинення у встановлені строки усіх дій щодо виготовлення та затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, що порушує інтереси територіальної громади, суд вважає, що у прокурора наявні підстави для звернення до суду з даним позовом.

Отже суд приходить до висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо непроведення нормативної грошової оцінки вищезазначених земель.

Таким чином, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача вчинити дії, які не було вчинено, зокрема зобов`язати Новомиргородську міську раду забезпечити проведення нормативної грошової оцінки земель населеного пункту села Сухолітівка на території Новомиргородської територіальної громади у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених по справі обставин, суд приходить до висновку, що позивач довів суду правомірність заявлених вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, у справі відсутні, будь-які судові витрати у справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов заступника керівника Новоукраїнської окружної прокуратури Кіровоградської області (пров. Степана Бандери, б. 7, м. Новоукраїнка, Кіровоградська область, 27100, ) в інтересах держави до Новомиргородської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (вул. Соборності, б. 227/7, м. Новомиргород, Новоукраїнський район, Кіровоградська область, 26001, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Новомиргородської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області щодо не проведення відповідно до вимог чинного законодавства нормативної грошової оцінки земель населеного пункту села Сухолітівка на території Новомиргородської територіальної громади.

Зобов`язати Новомиргородську міську раду Новоукраїнського району Кіровоградської області забезпечити проведення нормативної грошової оцінки земель населеного пункту села Сухолітівка на території Новомиргородської територіальної громади, відповідно до вимог чинного законодавства України, з врахуванням правових висновків, викладених у рішенні суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду у порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО