Справа № 730/1021/25
Суддя: Данько О. В.
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1021/25
Провадження № 2-а/730/11/2025
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2025 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Данько О.В.

з участю секретаря судового засідання Граб С.О.

представника позивача адвоката Марченко Н.І. (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

У С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі, від 07.07.2025 серії ЕНА №5163287 про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити справу про адміністративне правопорушення, стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07.07.2025 поліцейським ВП №2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області сержантом поліції Івакіним М.В. було винесено вищевказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП, які об`єднано згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн. у зв`язку з порушенням ним п. 2.1 ґ ПДР України. Вважає, що вказана постанова є незаконною, оскільки, позивач керував легковим автомобілем та зупинився на узбіччі дороги по вул. Гоголя 6, у м. Ічня, заїхавши двома колесами на тротуар. У цьому місці тротуар завширшки більше 10 м, має «карман», можливо для стоянки автомобілів, але не має ні відповідної розмітки, ні знаку. Заїхавши двома колесами на такий «карман» на тротуарі, позивач не міг перешкоджати руху пішоходів. Позивач при собі не мав паперового поліса, але пред`явив його у вигляді електронного документа з QR-кодом. У зв`язку із відсутністю порушення Позивачем п.п. 15.10 в Правил дорожнього руху, поліцейський не мав підстав перевіряти наявність полісу та складати протокол за порушення п.2.1 ґ ПДР України.

Позивач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та зазначила, що автомобіль позивача дійсно стояв на тротуарі та не перешкоджав руху пішоходів, крім того, поліцейський не проводив заміри торотуару, том,у не можна стверджувати, що для руху пішоходів залишалось менше двох метрів тротуару. Поліцейські самі могли перевірити наявність полісу у позивача.

Відповідач Головне управління національної поліції в Чернігівській області належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, але своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався, через систему «Електронний суд» надав відзив на позовну заяву в якому просить справу розглядати без їх представника, позов залишити без задоволення. Свою позицію відповідач обгрунтовує тим, що під час розгляду адміністртаивних матеріалів, позивача було повідомлено про причини зупинки транспортного засобу надано докази скоєного правопорушення роз`яснено його права, в тому числі порядок оскарження винесеної відносно нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності під відеозапис. Належний позивачу автомобіль залишено для стоянки на тротуарі у місці, де немає місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками. При цьому очевидно встановлено, що відстань від припаркованого авто до закінчення тротуару менше 2-х метрів, що спростовує посилання позивача, що він не порушував ПДР України. Положеннями чинного законодавства передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України, встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 23.07.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено перше судове засідання.

28.07.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву.

Неявка належним чином сповіщених учасників процесу у цьому випадку, з огляду на приписи ч.3 ст.268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Мотивувальна частина

Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд установив, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режимі від 07.07.2025 серії ЕНА №5163287, постановленою поліцейським ВП №2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП у Чернігівській області Івакіним М.В., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП справи об`днані в одне провадження та за ч.1 ст. 126 КУпАП до нього застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Зокрема, поліцейський установив, що 07.07.04.2025 об 11-26 год. в м. Ічня, вул. Гоголя, 6 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом здійснив зупинку транспортного засобу на тротуарі, чим порушив п. 15.10 «в» ПДР України, при цьому не пред`явив поліса обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» ПДР України.

На відеозписі з портавного відеореєстратора працівника поліції зафіксовано, що 07.07.2025 працівники поліції підійшли до автомобіля ОСОБА_1 та повідомили, що він припаркував атомобіль з порушенням ПДР, тобто на тротуарі. Останній не заперчував та повідомив, що він зупинився ненадовго, щоб сходити у магазин. Надалі поліцейський просив надати водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспорний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водночас, ОСОБА_1 зазначив, що полісу при собі він не має, забув його вдома. У елктронному вигляді такий поліс він не пред`являв. У подальшому щодо водія була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, роз`яснені строки сплати штрафу та порядок оскарження постанови. Вказану постанову позивач підписав без застережень.

Позовна заява подана до суду 14.07.2025, тобто в межах визначеного ст.289 КУпАП, ч.2 ст.286 КАС України десятиденного строку на оскарження.

Строна позивача обґрунтовує свої позовні вимоги посилаючись на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року(із змінами та доповненнями).

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 15.10 «в» передбачено, що стоянка забороняється на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Матеріалами відеозапису підтверджено, що належний позивачу автомобіль ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 залишено для стоянки на тротуарі у місці не позначеному відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками.

При цьому, поліцейський не вимірював ні ширину самого тротуару, ні відстань від припаркованого автомобіля до закінчення тротуару. Докази того, що така відстань становила менше 2-х метрів, а водій порушив правила стоянки автомобіля, відсутні. Твердження відповідача, що «очевидно встановлено, що така відстань становила менше двох метрів» є лише припущенням.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.(ст. 251 КупАП)

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, тому, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст.8, 62 Конституції України, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що з огляду на «стандарт доведення вини поза розумним сумнівом» ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а тому провадження по справі у цій частині підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2.4 а Правил дорожнього руху визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з п. 2.1.ґ ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення)

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з статтею 53 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року № 1961-IV, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, положеннями вищевказаної статті передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України, встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Крім того, ст. ст. 21, 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язують водія мати при собі чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової та на вимогу органу Національної поліції надати для перевірки.

Позивач не пред`явив на вимогу поліцейського поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності або ж чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, що зафіксовано на відеозаписі.

Таким чином, досліджені у справі докази підтверджують фактичні обставини установлені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та викладені поліцейським у постанові від 07.07.2025 серії ЕНА №5163287 про те, що ОСОБА_1 не пред`явив поліса обов`язкового страхування наземних транспортних засобів та порушення ним вимог п. 2.1 «ґ» ПДР України, що вказує на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Твердження позивача, що у зв`язку із відсутністю порушення п. 15.10 в Правил дорожнього руху поліцейський не мав підстав перевіряти наявність полісу та складати протокол за порушення п.2.1 ґ ПДР України, є необгрунтованими. Під час спілкування з поліцейськими позивач не заперечував того, що автомобіль стоїть на тротуарі, перевірка документів була обумовлена поставленим йому в провину порушенням правил дорожнього руху.

Ураховуючи викладені обставини, суд вважає, що оскаржувана постанова у частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП винесена відповідачем на законних підставах, а тому вимоги позивача про її скасування цій частині є необґрунтованими й такими, що не підлягають до задоволення.

Ураховуючи недоведеність відповідачем факту вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч 1. ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , суд вважає, що наявні підстави для часткового скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи у частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Водночас, у частині притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення постанову слід залишити без змін.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати понесені на професійну правнису допомогу адвоката Марченко Н.І. у сумі 2000 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу регулюються ст.134 КАС України.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 3 вказаної статті визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п.4 ст.134 КАС України).

На підтвердження вищевказаних витрат позивачем надано: договір про надання правничої допомоги від 14.07.2025, укладений між ним та адвокатом Марченко Н.І., відповідно до якого сторони погодили розмір гонорару 2000 грн.; акт приймання-передачі правових послуг від 14.07.2025, квитанція до прибуткового касового ордеру від 14.07.2025, відповідно до якої позивач сплатив адвокату 2000 грн. на підставі вищевказаного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем доведено факт надання професійної правничої допомоги адвокатом, обсяг виконаних робіт та факт оплати наданої правової допомоги. Ватрість послуг адвоката відповідає критеріям розумності, є співмірним зі складністю справи та обсягом наданих послуг (підготовка та подання позову, представництво інтересів клієнта при розгляді справи у Борзнянському районному суді).

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, витрати понесені позивачем на сплату судового збору та на професійну правничу допомогу адвоката слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (судовий збір у сумі 302,80 грн., витрати на професійну правничу допомогу 1000 грн.)

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 122, 126, 245, 251, 252, 268, 280, 285, 289, 293 КУпАП, ст.2, 5, 11-30, 72-79, 90, 121, 139, 241-250, 9-11, 268-272, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнит частково.

Скасувати постанову серії ЕНА № 5163287 від 07.07.2025 у частині накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Постанову серії ЕНА № 5163287 від 07.07.2025 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП залишити без змін, а вимоги позовної заяви у цій частині залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 302,80 грн. судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 1000,00 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, м. Чернігів, пр. Перемоги, 74; .

Суддя О.В. Данько