Справа № 380/1956/25
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 рокусправа № 380/1956/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спешлтех» (вул. Данилишина, 6, офіс 206, м. Львів, ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Віденська, 12, м. Рівне, ), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Спешлтех» до Головного управління ДПС у Львівській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №54504/13-01-07-09 від 26.12.2024 року, винесене Головним управлінням Державної податкової служби у Львівській області відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Спешлтех» на суму штрафу 148 906,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що працівниками ГУ ДПС у Рівненській області було проведено фактичну перевірку магазину «Ябко», за адресою: вул. Соборна, 96, м. Рівне, Рівненська область. Перевіркою встановлені порушення: п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг»; п. 85.2 ст. 85 ПК України. На підставі акту перевірки від 14.11.2024, ГУ ДПС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення №54504/13-01-07-09 від 26.12.2024, яким до позивача застосовано фінансові санкції на загальну суму 148906,80 грн.

Позивач не погоджується із оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, оскільки вважає, що відсутні підстави для проведення перевірки, оскільки податковим органом не надано жодних документів, які б підтверджували наявність інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства. Крім цього наголошує, що податковому органу були надані належні документи, в тому числі, але не виключно, накладні на переміщення, накази, договір (які долучено до позову), які беззаперечно підтверджують факт ведення обліку товарних запасів та їх походження, відтак, спростовують висновки податкового органу щодо реалізації необлікованих в установленому законом порядку товарів.

Ухвалою суду від 05.02.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 25.02.2025 залучено до участі у справі Головне управління ДПС у Рівненській області як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у цій же нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав ця норма не встановлює. Відповідно, саме наявність та/або отримання інформації є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.

Проведеною перевіркою встановлено не ведення у встановленому законодавством порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: згідно знятих перевіркою залишків товарних запасів станом на 08.11.2024 в магазині «Ябко», що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 96 в реалізації знаходились товари на загальну суму 56789,00 грн. без документів, що підтверджують облік та походження товарів.

При аналізі фіскальних чеків із СОД РРО через ПРРО ФН за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 96 за період з 08.11.2024 по 14.11.2024 реалізовано технічно-складної побутової техніки, яка підлягає гарантійному ремонту на загальну суму 92117,80 грн. згідно додатку №1 до акту перевірки:

09.11.2024 (12:20) фіскальний номер документа (i4elYX-zKXQ) на суму 10851,00 грн. найменування товару (Мобільний телефон IPhone 11 Pro 256 Midnight Green used);

09.11.2024 (13:07:40) фіскальний номер документа (jHUaPU9mV7U) на суму 1149,00 грн. найменування товару (Навушники Apple EarPods with Lightning Connector (MMTN2));

09.11.2024 (14:48) фіскальний номер документа (2ubAwTcJi84) на суму 18699,00 грн. найменування товару (Мобільний телефон IPhone 13 128 red used);

10.11.2024 (17:34:16) фіскальний номер документа (to010-Swn4E) на суму 14804,00 грн. найменування товару (Мобільний телефон IPhone 12 128 white used);

10.11.2024 (17:51:00) фіскальний номер документа (9Usraexwgkl) на суму 6672,00 грн. найменування товару (Мобільний телефон IPhone SE 2020 64 blask used);

11.11.2024 (12:50) фіскальний номер документа (yTTTVjNioOKMk) на суму 21250,00 грн. найменування товару (Мобільний телефон IPhone 12 Pro Max 256 Pacific Blue);

12.11.2024 (13:25) фіскальний номер документа (fswwxnbHMhY) на суму 12692,80 грн. найменування товару (Мобільний телефон IPhone 12 64 white);

13.11.2024 (16:33:49) фіскальний номер документа (6UkBxbuOh9g) на суму 6000,00 грн. найменування товару (Мобільний телефон IPhone Xs 64 gold).

Проте документів, що підтверджують облік та походження товару, що реалізовувався не надано, тобто встановлено факти реалізації товарів на суму 92117,80 грн.

Всього за наслідками перевірки встановлено не облікованих товарів на загальну суму 148906,80 грн.

Вважає, що твердження позивача щодо неврахування перевіряючими наданих до перевірки позивачем документів щодо походження ТМЦ, наявних в місці реалізації та їх обліку не відповідає дійсності, оскільки: у р.4.5 акту фактичної перевірки зазначено про додатки до акту перевірки: накладні на переміщення на 7 арк. Тому, такі документи враховані при проведенні перевірки та формуванні висновків. Разом із тим, позивачем у позовній заяві позивач не виклав свої міркувань та аргументів щодо викладених у р.2.2.20 акту фактичної перевірки фактичних обставин (з приводу залишку товарів станом на 08.11.2024, даних бази СОД РРО з приводу реалізації ТМЦ, залишку товарів за наслідками проведеної перевірки) та мотивів їх визнання або відхилення. Отже, порушення, викладені в акті фактичної перевірки є у повному обсязі доведеними, податкове повідомлення-рішення є абсолютно законним, обґрунтованим й складеним на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування. Просить відмовити у задоволенні позову.

Представником третьої особи Головного управління ДПС у Рівненській області подано до суду пояснення, у яких зазначає, що якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним. При цьому, всупереч безпідставним доводам позивача, відповідно до змісту наказу про проведення фактичної перевірки позивача правовою підставою для прийняття зазначеного наказу є пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України. Відповідно перевірку проведено у межах і спосіб передбачений чинним законодавством України.

Вказує, що під час проведення перевірки в магазині «Ябко», за адресою: вул. Соборна, 96, м. Рівне, Рівненська область, де здійснює господарську діяльність ТОВ «Спешлтех» () для перевіряючих не надано документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарів (технічно складних побутових товарів). За результатами проведеної фактичної перевірки складено акт фактично перевірки від 14.11.2024, реєстраційний №18157/Ж5/17-00-07-05-17/45459088 (бланк №001126).

Надані позивачем накладні на переміщення товарів не є первинним документом, що дає можливість ідентифікувати постачальника та отримувача товарів, даний документ лише вказує на переміщення товарів з одного складу на інший.

Таким чином перевіркою встановлено не ведення у порядку передбаченому законодавством обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на які не надано первинні документи (у паперовій, або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарів на загальну суму 148906,90 грн. згідно відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), чим порушено п. 12 ст. З Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», зі змінами та доповненнями.

Згідно з пунктом 85.2. статті 85 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

На товари, що зазначені в акті зняття залишків, як не обліковані у порядку, встановленому законодавством, облікові документи за місцем реалізації за адресою: м. Рівне, вул. С. Бачинського, 5 ТРЦ «Happy Mall» , відсутні.

Вважає, що обставинами які підлягають доказуванню у таких категоріях справ є причинно-наслідковий зв`язок між процедурними порушеннями допущеними (на переконання платників податків) під час перевірки та правильністю висновків сформованими за результатом такої перевірки. Водночас відповідно до змісту позовної заяви ФОП не наводить відомостей, які б свідчили про причинно-наслідковий зв`язок між порядком і підставами проведеної перевірки та встановленими порушеннями.

Таким чином, ненадання на початок проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться в місці продажу (господарському об`єкті), є самостійною підставою для застосування штрафної санкції на підставі статті 20 Закону № 265/95-ВР.

На думку представника третьої особи, оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом у межах та спосіб передбачений чинним законодавством, а отже, не підлягає скасуванню.

Представник позивача в спростування заперечень відповідача, висловлених у відзиві на позовну заяву, подав до суду відповідь на відзив та додаткові пояснення.

Наголошує, що якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на відповідний підпункт повинен щонайменше зазначити про «наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення» або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Однак, відповідач та третя особа, не надають жодних доказів на підтвердження підставності перевірки. У даній справі відповідач не надав доказів, які б беззаперечно спростовували зафіксовані в первинних документах господарські операції щодо придбання позивачем товару, який реалізовувався ним у магазині; фактично його висновки ґрунтуються на припущеннях, а не на фактах, встановлених допустимими доказами; відповідачем не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про порушення позивачем ведення обліку товарних запасів.

Наказ, на думку представника позивача, не містить відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) які були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом, які оцінені як обов`язкові складові фактичної підстави перевірки.

Зауважує, що відсутність на момент перевірки контролюючим органом накладних (чи інших документів, які підтверджують оприбуткування товарів) за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані відповідно до Закону №265/95-ВР та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», не є підставою для застосування до юридичної особи фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону №265/95-ВР.

У додаткових поясненнях представник відповідача вказує, що лист ДПС України від 03.07.2024 № 19312/7/99-00-07-04-02-07 щодо дотримання норм порядку проведення розрахункових операцій, в розумінні п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України є інформацією, яка давала підстави для призначення та проведення фактичної перевірки позивача.

Таким чином, така отримана інформація «яка свідчить про можливі порушення» є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.

Саме шляхом призначення і проведення фактичної перевірки контролюючий орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни у сфері, про можливі порушення у якій контролюючий орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації.

На думку представника відповідача, позивач не враховує, що накладні на переміщення не підтверджують облік та походження товару, оскільки дані накладні створені ТзОВ «Спешлтех» для переміщення товару з основного складу до торгової точки. При цьому, накладна на переміщення не є документом який дозволяє ідентифікувати постачальника та отримувача товару, а лише вказує на переміщення товару ТзОВ «Спешлтех» з одного складу на інший, що належать ТзОВ «Спешлтех». А тому, на початок проведення перевірки відсутні будь-які документи, що підтверджують облік та походження товарів, при цьому накладна на внутрішнє переміщення не підтверджує походження товару та не є документом на підставі якого можна встановити від якого субєкта господарювання ТзОВ «Спешлтех» отримав товар.

Лише з цією метою у п. 12 ст. З Закону №265 законодавець і вказав сполучник «або»: «зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів».

Єдиний випадок коли Позивач може бути звільнений від надання документів про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання - коли він є їх виробником.

Таким чином, накладні на переміщення в розумінні дотримання вимог ведення обліку товарних запасів юридичною особою, не є тими документами що підтверджують облік та походження товару, оскільки дані накладні створені безпосередньо ТзОВ «Спешлтех» для переміщення товару з основного складу до торгової точки.

Така накладна на переміщення, не є документом який дозволяє ідентифікувати постачальника та отримувача товару, а лише вказує на переміщення товару ТзОВ «Спешлтех» з одного складу на інший, що належать ТзОВ «Спешлтех».

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини. Товариство з обмеженою відповідальністю «СПЕШЛТЕХ» зареєстроване як юридична особа, за адресою: 79000, м. Львів, вул. Данилишина, 6, офіс 206; , що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основним видом економічної діяльності позивача є: 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; Інші: 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням; 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 62.09 Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем; 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у.; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах; 47.79 Роздрібна торгівля уживаними товарами в магазинах; 73.11 Рекламні агентства.

Позивачем здійснюється господарська діяльність з роздрібної торгівлі, зокрема, в магазині «Ябко» за адресою: вулиця Соборна, 96, м. Рівне.

ГУ ДПС у Рівненській області, на підставі підп. 80.2.2 п. 80.2, ст. 20, підп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, п. 80.8 ст. 80, п. 82.3 ст. 82 ПК України, відповідно до наказу № 2742-п від 08.11.2024 року, направлень на перевірку №4921/ЖЗ/17-00-07-05-15 та №4923/ЖЗ/17-00-07-05-15 від 08.11.2024 року, проведена фактична перевірка магазину «Ябко», що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 96, де здійснює господарську діяльність ТОВ «Спешлтех» (), щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обліку готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі на виробництво, обіг та зберігання підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За результатами проведеної перевірки складено Акт (довідку) фактичної перевірки від 14.11.2024 (бланк № 001126), зареєстрований за реєстраційним номером 18157/Ж5/17-00-07-05-17/45459088 (далі Акт перевірки).

Відповідно до змісту Акту перевірки, податковим органом встановлено порушення п. 12 ст. 3 п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» та п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, а саме:

1) Перевіркою встановлено факт не ведення в порядку встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: згідно Акта зняття залишків товарів станом на 08.11.2024 в магазині «Ябко» за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 96 в реалізації знаходились товари на загальну суму 56789,00 грн., без документів, що підтверджують облік та походження товарів.

При аналізі фіскальних чеків із СОД РРО встановлено, що через ПРРО фіскальний номер в магазині «Ябко» за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 96, що належить ТОВ «Спешлтех» () за період проведення перевірки, а саме: з 08.11.2024 по 14.11.2024 реалізовано технічно-складної побутової техніки, яка підлягає гарантійному ремонту на загальну суму 92117,80 грн. згідно Додатку №1 до акту перевірки, проте документів, що підтверджують облік та походження товару, на даний товар що реалізовувався, не надано, тобто встановлено факт реалізації необлікованих товарів на суму 92117,80 грн. Всього за наслідками перевірки встановлено необлікованих товарів на загальну суму 148906,80 грн.;

2) Не надано в повному обсязі всі документів, що належать та пов`язані з предметом перевірки за перевіряємий період. На письмовий запит про надання документів контролюючого органу від 08.11.24, не надано в повному обсязі документи, а саме: не надано банківські виписки, що відображають рух грошових коштів по еквайрингу в розрізі транзакцій по даті та часу за період з 17.10.24;

3) Протягом фактичної перевірки проведено хронометраж господарських операцій, за результатами якого виторг за період з 08.11.24 по 13.11.24 становить 147099,40 грн.

Відповідно до Додатку №1 до Акту перевірки, фактичною перевіркою встановлено реалізацію технічно-складної побутової техніки, а саме:

- 09.11.2024 (12:20) фіскальний номер документа (i4elYX-zKXQ) на суму 10851,00 грн. найменування товару (Мобільний телефон IPhone 11 Pro 256 Midnight Green used);

- 09.11.2024 (13:07:40) фіскальний номер документа (jHUaPU9mV7U) на суму 1149,00 грн. найменування товару (Навушники Apple EarPods with Lightning Connector (MMTN2));

- 09.11.2024 (14:48) фіскальний номер документа (2ubAwTcJi84) на суму 18699,00 грн. найменування товару (Мобільний телефон IPhone 13 128 red used);

- 10.11.2024 (17:34:16) фіскальний номер документа (to010-Swn4E) на суму 14804,00 грн. найменування товару (Мобільний телефон IPhone 12 128 white used);

- 10.11.2024 (17:51:00) фіскальний номер документа (9Usraexwgkl) на суму 6672,00 грн. найменування товару (Мобільний телефон IPhone SE 2020 64 blask used);

- 11.11.2024 (12:50) фіскальний номер документа (yTTTVjNioOKMk) на суму 21250,00 грн. найменування товару (Мобільний телефон IPhone 12 Pro Max 256 Pacific Blue);

- 12.11.2024 (13:25) фіскальний номер документа (fswwxnbHMhY) на суму 12692,80 грн. найменування товару (Мобільний телефон IPhone 12 64 white);

- 13.11.2024 (16:33:49) фіскальний номер документа (6UkBxbuOh9g) на суму 6000,00 грн. найменування товару (Мобільний телефон IPhone Xs 64 gold).

Не погодившись із висновками Акту перевірки, позивач подав до ГУ ДПС у Рівненській області заперечення від 06.12.2024.

ГУ ДПС у Рівненській розглянуло заперечення позивача на Акт перевірки та листом від 25.12.2024 №8539/Ж12/17-00-07-05-24 повідомило позивача, що висновки, викладені в Акті перевірки, вирішено залишити без змін, а заперечення без задоволення.

Оскільки позивач зареєстрований у м. Львові, матеріали фактичної перевірки надіслані до ГУ ДПС України у Львівській області (за основним місцем обліку платника податків) для прийняття рішення.

На підставі Акту перевірки, ГУ ДПС у Львівській області, на підставі підпункту 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг», винесено податкове повідомлення-рішення №54504/13-01-07-09 від 26.12.2024, яким до позивача застосовано фінансові санкції на загальну суму148906,80 грн.

Не погоджуючись із оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пунктів 20.1.10 та 20.1.11 п. 20.1. ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право:

- здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів;

- проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.

Згідно п. 75.1., 75.1.3 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до п. 80.1. ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Пункт 80.2 згаданої статті передбачає, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підп.80.2.2);

письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування (підп.80.2.3);

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації (підп.80.2.7).

Запроваджене законодавцем правове регулювання у цій нормі зумовлює і певні особливості її застосування контролюючим органом, оскільки абзацом третім пункту 81.1 статті 81 ПК України закріплені обов`язкові вимоги до змісту наказу про призначення перевірки, зокрема, необхідність відображення у ньому підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом.

За правилами п. 81.1. ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до підпунктів 80.2.2., 80.2.5. п. 80.2. ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Пунктом 86.1 ст.86 ПК України визначено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Відповідно до п.86.8 ст.86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Верховний Суд у постанові від 26.03.2024 у справі №420/9909/23 зробив наступні висновки щодо застосування пункту 81.1 статті 81 ПК України:

- аналіз абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником;

- реалізуючи мету, з якою ця справа розглядається у складі Судової палати, Верховний Суд формулює такий правовий висновок, який має забезпечити єдині підходи до оцінки правомірності наказів про призначення фактичних перевірок. У спорах цієї категорії перевірці підлягають як питання наявності обґрунтованих підстав для призначення перевірки, так і дотримання контролюючим органом вимог абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України під час оформлення рішення про призначення перевірки у формі наказу, їх узгодженість між собою. У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки. Тому такий наказ не можна вважати протиправним;

- якщо правовою підставою для проведення перевірки є відповідний підпункт пункту 80.2 статті 80 ПК України, якій містить лише одну фактичну підставу для цього, то зазначення у наказі лише цього підпункту без розкриття його змісту та деталізації обставин не є істотним недоліком наказу, який давав би підстави вважати його протиправним.

У додаткових поясненнях представник відповідача вказує, що фактичною підставою для проведення перевірки була інформація про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, що викладена в листі ДПС України №19312/7/99-07-04-02-07 від 03.07.2024.

До додаткових пояснень представником відповідача долучено копію листа Державної податкової служби України від 03.07.2024 №19312/7/99-07-04-02-07, зі змісту якого суд встановив, що з метою контролю вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій та з огляду на інформацію, яку опублікував ОСОБА_1 на офіційному YouTube каналі «Плинський media» стосовно здійснення незаконної реалізації дороговартісної техніки «APPLE», яка потрапила на територію України без належного митного оформлення та сплати усіх необхідних податків та платежів, доручено територіальним підрозділам податкового аудиту посилити контроль та організувати на постійній основі збір податкової інформації щодо торгівельних об`єктів, де здійснюється продаж зазначеної продукції. Крім цього, доручено активізувати заходи податкового контролю щодо господарських об`єктів, де здійснюється реалізація техніки «APPLE» шляхом проведення фактичних перевірок з урахуванням вимог статті 80 ПК України.

Враховуючи наведені обставини та правовий висновок Верховного Суду у постанові від 26.03.2024 року у справі №420/9909/23, суд вважає, що наявність посилання у наказі від 08.11.2024 № 2742-п «Про проведення фактичної перевірки магазину «Ябко» за адресою: Рівненська обл., м. Рівне, вул. Соборна, буд. 96» на підп. 80.2.2, п. 80.2 ст. 80 ПК України, як на підставу проведення такої, фактичним підтвердженням чого є лист Державної податкової служби України від 03.07.2024 №19312/7/99-07-04-02-07, не може вказувати на протиправність такого наказу.

При цьому, судом не беруться до уваги посилання позивача на правові висновки Верховного Суду у інших постановах, щодо змісту наказів на проведення перевірок, оскільки такі правові висновки стосувалися інших перевірок та підстав для їх проведення.

Суд звертає увагу на те, що наказ ГУ ДПС у Рівненській області від 08.11.2024 № 2742-п містить відомості, зокрема, про:

- мету перевірки: дотримання норм законодавства з питань регулювання обліку готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі на виробництво, обіг та зберігання підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами);

- вид перевірки: фактична перевірка;

- підстави для проведення перевірки: підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України;

- об`єкт, перевірка якого проводитиметься, магазин «Ябко» за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 96.

З наведеного суд робить висновок, що відповідачем не допущено порушень положень законодавства в частині наявності підстав та процедури проведення перевірки, які вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки.

Щодо суті порушень, що стали підставою для застосування до позивача фінансових санкцій, суд зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі визначаються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 265/95-ВР визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Згідно п. 12 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Таким чином, пункт 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР зобов`язує суб`єктів господарювання (як юридичних осіб, так і фізичних осіб-підприємців (за виключенням перелічених в другому абзаці цієї норми осіб, до яких позивач не відноситься)) вести облік товарних запасів і у разі проведення перевірки надати документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження тих товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Суд зауважує, що документами, які підтверджують облік та походження товарних запасів можуть бути, серед іншого документи на внутрішнє переміщення товарів, про що говорить вжитий законодавцем у згаданій вище нормі словосполучник «або».

Крім цього, ключовим елементом норми п. 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР щодо обов`язку суб`єкта господарювання надати облікові документи є словосполучення «товарні запаси, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу». Тобто, платник податку не зобов`язаний зберігати безпосередньо у місці продажу та пред`являти на початок перевірки облікові документи на товар, який на момент початку перевірки не знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.12.2024 у справі №440/2331/24.

Відповідно до ст. 20 Закону № 265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Отже, суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) ненадання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Зі змісту Акту перевірки та оскаржуваного податкового повідомлення-рішення суд встановив, що до позивача застосовано фінансові санкції, зокрема, за здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку.

В ході проведеної фактичної перевірки працівниками податкового органу встановлено факт реалізації товару без документів, що підтверджують облік та походження товарних запасів на загальну суму 148906,80 грн. згідно Додатку №1 до Акту перевірки.

У Акті перевірки працівники податкового органу зробили висновок про не надання повному обсязі всіх документів, що пов`язані з предметом перевірки за період проведення перевірки.

Водночас, судом встановлено, що такі твердження посадових осіб контролюючого органу не відповідають дійсності, адже всі реалізовані товари, про які вказано в Акті перевірки, відображені в представлених позивачем до перевірки первинних документах, зокрема, в накладних на переміщення товарів №26/6 від 07.11.2024 та №26/7 від 09.11.2024, які також долучалися до заперечення на Акт перевірки.

Відповідач не спростовує факту отримання від позивача первинних документів, натомість у відзиві на позовну заяву зазначає, що накладні на внутрішнє переміщення, що надавались позивачем та долучені до матеріалів справи, не підтверджують виконання вимог п. 12 ст. 3 Закону №265.

Суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено того, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно - матеріальних цінностей, які є підставою для бухгалтерського обліку, ведення якого відповідно до статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» покладено на уповноважену особу, і сам факт відсутності цих документів за місцем реалізації товару на час здійснення фактичної перевірки не може бути підставою для застосування штрафних санкцій, оскільки відсутність на момент перевірки контролюючим органом первинних документів за місцем реалізації чи зберігання товарів, за умови, що ці товари належним чином обліковані, не є підставою для застосування до платника фінансової санкції, передбаченої статтею 20 Закону №265/95-ВР.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.06.2025 у справі №280/2502/24.

Відтак, в силу положень ч.2 ст.77 КАС України, податковим органом не надано доказів, які б підтверджували висновки Акту перевірки.

За вказаних обставин, оскільки відповідачем не доведено правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №54504/13-01-07-09 від 26.12.2024 про застосування до позивача фінансових санкцій на загальну суму148906,80 грн., суд робить висновок, що вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд робить висновок про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Щодо відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що питання про відшкодування таких витрат суд може розглянути після подання позивачем доказів на підтвердження їх розміру у порядку, передбаченому ст. 143 КАС України.

Що стосується судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 26.12.2024 року №54504/13-01-07-09.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спешлтех» (вул. Данилишина, 6, офіс 206, м. Львів, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, ) сплачений судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 29.07.2025 року.

СуддяКостецький Назар Володимирович