Справа № 473/2449/25
Суддя: Кащак А. Я.
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 473/2449/25
30 липня 2025 р.с-ще Доманівка
Доманівський районний суд Миколаївської області, у складі:
головуючого судді Кащак А.Я.,
за участю секретаря с/з Куш О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Доманівка заяву представника позивача Цвігуна А.В. про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, що у відповідності до ст.252 КАС не перешкоджає розгляду заяви.
У даному випадку фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ст. 229 КАС України.
Розглянувши заяву представника позивача, суд дійшов наступних висновків.
Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 14 липня 2025 року у справі № 473/2449/25 позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволено. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4381495 від 29.03.2025 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 425 грн. - скасовано, а провадження у адміністративній справі закрито, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

У випадку, передбаченому частиною третьою статті 143 КАС України, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 КАС України.

Питання ухвалення додаткового судового рішення регулюються ст.252 КАС України.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон № 5076-VI) встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У підтвердження факту надання позивачу правничої допомоги адвокатом Цвігуном Андрієм Вікторовичем представник позивача подав до суду копії Договору про надання правничої (правової) допомоги №07/05 від 07.05.2025р., доручення №1 (додаткової угоди) до договору №07/05 від 07.05.2025, від 07 травня 2025р., акта приймання-передачі виконаної роботи №1 до договору про надання правової допомоги №07/05 від 07.05.2025р. та доручення №1 (додаткової угоди) від 07.05.2025, від 28 липня 2025 року, ордера на надання правничої допомоги серія ВЕ №1155077 від 11.05.2025р., свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія МК №001907.

Згідно акту приймання-передачі виконаної роботи №1 від 28 липня 2025 року, на виконання п.2.1 Договору про надання правової допомоги №07/05 від 07.05.2025 року, та п.3.3 Доручення №1 (додаткової угоди) укладених між адвокатом Цвігуном А.В. (Адвокат) та ОСОБА_1 , надано наступні послуги: первинна консультація клієнта з приводу обставин, що стали підставою для звернення за правовою допомогою, витребування та аналіз документів що стосуються справи, перегляд відеоматеріалів 1 год., становить 2000 грн.; підготовка та подання позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ЕНА №4381495 від 29.03.2025 року, разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку 2,5 год., що становить 5000 грн.; ознайомлення з відзивом відповідача та підготовка відповіді на відзив 1 год., що становить 2000 грн.; подання інших заяв та клопотань (щодо направлення копії постанови, участь у судовому засіданні в режимі ВКЗ, розгляд справи без участі, тощо, ухвалення додаткового рішення) 1,5 год., що становить 3000 грн. Згідно п. 3.4 Доручення № 1 (додаткової угоди) до договору про надання правової допомоги №07/05 від 07.05.2025 року вартість однієї години роботи адвоката, пов`язаної з виконанням вказаного доручення, становить 2000 грн. Разом адвокатом Цвігуном А.В. на час складання акту приймання передачі було надано послуг на загальну суму 12 000 гривень (6 годин).

Оцінивши вищезазначені документи, суд прийшов до висновку про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги позивачу адвокатом Цвігун А.В.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Частиною першою статті 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Зазначене свідчить, що відповідач, як особа, яка заперечує відносно визначеного позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 280/569/21.

У відзиві на позовну заяву від 20.06.2025 року представник відповідача заперечив проти стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правову допомогу, умотивувавши свою позицію тим, що позивач не надав детального опису робіт (наданий послуг). Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю даної справи та наданих адвокатом послуг, часом та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. При цьому, вони є значно завищеним порівняно із ціною позову та значенням справи для сторони, а у разі недотримання даних вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. З врахуванням наведеного та практики ЄСПЛ, вважає, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, заявлений позивачем завищеним та неспівмірним з обсягом наданих адвокатських прослуг.

Надаючи оцінку доводам відповідача проти відшкодування судових витрат у цій справі та визначаючись щодо співмірності та обґрунтованості заявлених до відшкодування на користь позивача судових витрат, суд виходив з фактичного підтвердження позивачем розміру судових витрат, відповідно до наданих документів.

При визначенні суми відшкодування суд виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (пункт 268).

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору в цій справі є вимога про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Ця справа відповідно до пункту 3 чистини шостої статті 12 КАС України відноситься до справ незначної складності.

Як вже зазначалось вище, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Також нормами КАС України передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Виходячи з акту наданих послуг, адвокатом надано клієнту послуги на суму 12000 грн, час, витрачений на надання послуги становить 6 год. Детальний перелік наданих послуг із зазначенням їх часу та вартості є значно перевищеним. До того ж, предметом спору в цій справі є вимога про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, що не належить до категорії складних справ.

З системного аналізу матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн є неспівмірними зі складністю справи, встановлення їхньої дійсності та необхідності, розумності гонорару адвоката з обсягом наданих адвокатом послуг відповідачу.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням принципів справедливості, обґрунтованості, співмірності та пропорційності, а саме у розмірі 1500,00 грн.

Суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 134, 139, 243, 252 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача Цвігуна А.В. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500,00 гривень (одна тисяча п`ятсот) гривень.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткове судове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 30.07.2025 року.

Головуючий суддя А.Я. КАЩАК