Справа № 200/2964/25
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

23 липня 2025 року Справа №200/2964/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною відмову Департаменту патрульної поліції по здійсненню видачі ОСОБА_1 письмового направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи відповідно до Наказу МВС України «Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС від 03.04.2017 № 285 при звільненні;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції видати ОСОБА_1 письмове направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи відповідно до Наказу МВС України «Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС від 03.04.2017 № 285;

- допустити рішення суду до негайного виконання.

Ухвалою суду від 29.04.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач стверджує, що у позивача немає права на звернення до суду зі звільненням від сплат судового збору з вимогами, що викладені в позовній заяві по справі № 200/2964/25, оскільки вони не стосуються соціального і правового захисту особи зі статусом учасника бойових дій. Просив адміністративний позов залишити без руху. Крім того, відповідач вважає, що позивачем порушено місячний строк звернення до суду.

Про що до суду відповідачем до суду було подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та про залишення позовної заяви без руху.

З цих питань, позивач вказує, що подання відповідачем заяв про залишення позовної заяви без розгляду та про залишення позовної заяви без руху мають ознаки зловживання процесуальними правами з метою затягування процесу судового розгляду справи.

Щодо клопотання відповідача про постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі, суд вказує, що встановлення обставин про те, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 161 цього Кодексу є дискреційним повноваженням судді. Ухвалою суду від 29.04.2025 встановлено, що позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 161 КАС України, згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при звернені до суду, а тому таке клопотання відповідача залишається без задоволення.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем строку звернення до суду, то суд вказує, що позов має бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого Кодексом адміністративного судочинства або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ст. 122 КАС України).

Враховуючи специфічність спірних правовідносин, суд вказує, що до спорів стосовно проходження публічної служби підлягають застосуванню приписи частини п`ятої статті 122 КАС України, якою передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суд враховає, що за своєю суттю цей строк фактично охоплює усі існуючі випадки (етапи) такої служби прийняття, просування та звільнення з публічної служби.

Проте, у даному випадку позивач оскаржує відмову Департаменту патрульної поліції по здійсненню видачі письмового направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи.

Разом з тим, згідно п. 5 розділу I положення № 285 особи, які звільнені з військової служби без проведення медичного огляду М(ВЛ)К або не згодні з постановою М(ВЛ)К про ступінь придатності до військової служби на період фактичного звільнення та які ставлять питання про перегляд цієї постанови, оглядаються М(ВЛ)К. Цей медичний огляд проводиться незалежно від причини звільнення, але не пізніше ніж через п`ять років після звільнення.

Оцінивши положення п. 5 розділу I суд вказує, що строк для проведення медичного огляду обмежено 5 роками після звільнення, положення не передбачає відмови по здійсненню видачі направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи, а тому сформовані спірні правовідносини виходять за межі спорів стосовно проходження публічної служби, а тому суд вважає, що до даних правовідносин належним є встановлення саме шестимісячного строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а отже заява відповідача про залишення без розгляду позовної заяви є необґрунтованою, та задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання позивача про визнання дії представника відповідача, Орлова Романа Миколайовича, протиправними, направленими на затягування розгляду справи та такими, що утворюють склад зловживання процесуальними правами, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 44 КАС України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 45 КАС України визначає, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Верховний Суд в постанові від 22.10.2020 по справі №320/7/19 зазначив, що під зловживанням процесуальними правами розуміється форма умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних із наслідками, до яких вони можуть призвести, використанні наданих прав всупереч їх призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження, перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ, необґрунтованого перевантаження роботи суду. Ознакою зловживання процесуальними правами є не просто конкретні дії, а дії, спрямовані на затягування розгляду справи, створення перешкод іншим учасникам процесу.

В той же час, фактичні обставини справи не свідчать про наявність в діях представника відповідача зловживання процесуальними правами, що вказувало б на умисне затягування розгляду справи та перешкоджання здійсненню правосуддя у порядку, визначеному приписами КАС України.

Відтак, враховуючи, що визнання зловживанням процесуальними правами дій, що суперечать завданню адміністративного судочинства, є правом, а не обов`язком суду, яке має застосовуватися у виключних випадках, та те, що наразі відсутні підстави для визнання дії представника відповідача зловживанням процесуальними правами, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами, суд не вбачає підстав для задоволення поданого позивачем клопотання.

Керуючись статтями 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Департаменту патрульної поліції про постановлення ухвали про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження відмовити.

У задоволенні заяви Департаменту патрульної поліції про залишення без розгляду позовної заяви відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 визнання дії представника відповідача зловживанням процесуальними правами відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов