Справа № 359/5352/25
Суддя: Борець Є. О.
Дата ухвалення: 2025-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №359/5352/25
Провадження №2-а/359/74/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Козачук А.Р.,

за участю представника позивача Матвійчука В.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом адвоката Матвійчука Володимира Валерійовича, діючого від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

1. Короткий виклад доводів пред`явленого адміністративного позову.

1.1. В травні 2025 року адвокат Матвійчук В.В., діючи від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з вказаним адміністративним позовом та обґрунтовує його тим, що 8 квітня 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 склав постанову по справі про адміністративне правопорушення №381, якою він наклав на позивача штраф в розмірі 17000 гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.2101 КУпАП. Зі змісту цієї постанови вбачається, що в особливий період часу, а саме 28 березня 2025 року, приблизно о 10 годині 50 хвилин в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, чим порушив абз.4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Представник позивача Матвійчук В.В. посилається на те, що його довіритель не відмовлявся від проходження вказаного огляду та повідомив про те, що він пройде його після одержання необхідної медичної документації. В діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.2101 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з порушенням закону. Тому представник позивача Матвійчук В.В. просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №381 від 8 квітня 2025 року, а також закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.2101 КУпАП.

1.2. У судовому засіданні представник позивача Матвійчук В.В. підтримує адміні-стративний позов та наполягає на його задоволенні.

1.3. Представник відповідача Тарасенко В.Є. не з`явився у судове засідання та подав заяву про розгляд адміністративної справи в його відсутності (а.с.25). Крім того, він подав відзив (а.с.27-29), в якому просить відмовити у задоволенні адміністративного позову.

2. Інформація про рух адміністративної справи.

2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 8 травня 2025 року (а.с.20) вбачається, що адміністративну справу за адміністративним позовом, пред`явленим адвокатом Матвійчуком І.В. від імені та в інтересах ОСОБА_1 , було розподілено судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О.

2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 9 травня 2025 року (а.с.21-22) було поновлено представнику позивача Матвійчуку В.В. строк звернення до адміністративного суду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

3.1. 8 квітня 2025 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 Тарасенко В.Є. склав постанову по справі про адміністративне правопорушення №381 (а.с.11-15), якою він наклав на ОСОБА_1 штраф в розмірі 17000 гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.2101 КУпАП.

3.2. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в особливий період часу, а саме 28 березня 2025 року, приблизно о 10 годині 50 хвилин в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач відмовився від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, чим порушив абз.4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

3.3. Спірні відносини регулюються розділом IV «Обов`язки підприємств, установ і організацій та громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації» Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та главою 15 «Адміністративні право-порушення, що посягають на встановлений порядок управління» розділу ІІ «Особлива частина» КУпАП.

4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.

4.1. Відповідно до абз.4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придат-ності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

4.2. Згідно з ч.1 ст.2101 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізацій-ну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

4.3. Відповідно до ч.3 ст.2101 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковува-них мінімумів доходів громадян.

4.4. Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

4.5. Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності.

4.6. Згідно з ч.1 ст.76 КАС України достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

4.7. Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

4.8. Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

4.9. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.2 ст.6 КАС України однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є верховенство права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

4.10. Згідно з п.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні адміністративного спору.

5.1. Зі змісту оглянутого у судовому засіданні відеозапису (а.с.35) вбачається, що 28 березня 2025 року приблизно о 10 годині 50 хвилин в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 відмовився від отримання направлення №3044504 від 28 березня 2025 року (а.с.32) та проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. Позивач та його представник Матвійчук В.В. не подали жодного доказу на підтвердження того, що хоча б станом на день ухвалення рішення суду ОСОБА_1 пройшов вказаний огляд. Ці обставини свідчать про те, що позивач не виконав імперативний обов`язок, передбачений абз.4 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Тому в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.2101 КУпАП.

5.2. Крім того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №381 від 28 березня 2025 року (а.с.31) та оглянутого у судовому засіданні відеозапису (а.с.35) вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 8 квітня 2025 року о 16 годині 00 хвилин. В означений час він не з`явився до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 не взяв участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення. Тому посилання представника позивача Матвійчука В.В. на недотримання порядку притягнення його довірителя до адміністративної відповідальності підлягає критичній оцінці. Зокрема, зазначення в третьому абзаці резолютивної частини оскаржуваної постанови про протокол про адміністративне правопорушення №171 свідчить про допущення описки, а не помилки, яка полягає нібито у притягненні позивача до адміністративної відповідальності за неіснуючим протоколом. Адже в описовій, мотивувальній та першому абзаці резолютивної частини оскаржуваної постанови підставою для початку процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вказаний протокол про адміністративне правопорушення №381 від 28 березня 2025 року, копія якого містить-ся в матеріалах адміністративної справи (а.с.31).

5.3. Очевидно, що накладення на ОСОБА_1 штрафу, тим більше в розмірі 17000 гривень 00 копійок, є вагомим втручанням держави у право позивача на мирне володіння майном (в даному випадку його грошовими коштами). Таке втручання є виправданим, оскільки воно ґрунтується на законі та спрямовано на забезпечення суспільного інтересу, який полягає у забезпечені державної обороноздатності та захисту суверенітету України. Ці обставини свідчать про те, що оскаржувана постанова була винесена з дотриманням невід`ємних гарантій, утверджених п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

5.4. З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення №381 від 8 квітня 2025 року та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення, тим більше у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.2101 КУпАП. Тому у задоволенні пред`явленого адміністративного позову ОСОБА_1 та його представнику Матвійчуку В.В. належить відмовити.

6. Розподіл судових витрат.

6.1. Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті згідно з положеннями цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

6.2. Встановлено, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 484 гривень 48 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією від 7 травня 2025 року (а.с.19). Крім того, зі змісту рахунку витрат на професійну правничу допомогу від 7 травня 2025 року (а.с.16) вбачається, що вартість вказаних витрат позивача визначена в розмірі 20000 гривень 00 копійок. Однак у задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

6.3. З огляду на це суд вважає, що підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.241, ст.242, ч.1 ст.243, 244-246, ч.1 ст.250 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову адвоката Матвійчука Володимира Валерійовича, діючого від імені та в інтересах ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець