Справа № 280/3453/25
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 липня 2025 року Справа № 280/3453/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

ОСОБА_3 , яка діє від себе особисто та в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 )

до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 )

Міністерства оборони України (пр. Повітряних Сил, буд. 6, м. Київ, 03168)

про визнання протиправними та скасування відмов, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

01.05.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач 1), ОСОБА_2 (далі позивач 2), ОСОБА_3 (далі позивач 3), яка діє від себе особисто та в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_4 (далі позивач 4) та ОСОБА_5 (далі позивач 5) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач 1) та Міністерства оборони України (далі відповідач2), в якій позивачі просять суд:

визнати протиправною та скасувати відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 16 Закон україни «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», підпунктом 2 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року №975, оформлену листом ІНФОРМАЦІЯ_2 №29/5700 від 05.08.2024;

визнати протиправною та скасувати відмову ОСОБА_2 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», підпунктом 2 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року №975, оформлену листом ІНФОРМАЦІЯ_2 №29/5699 від 05.08.2024;

визнати протиправною та скасувати відмову ОСОБА_3 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», підпунктом 2 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року №975, оформлену листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.08.2024;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 , Міністерство оборони України у відповідності до наданих повноважень нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 одноразову грошову допомогу, передбачену пунктом 2 частини 2 статті 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», підпунктом 2 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року №975.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що зверталися до відповідача із заявами про виплату одноразової грошової допомоги передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», підпунктом 2 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року №975, як членам сім`ї загиблого ОСОБА_6 , однак листами від 05.08.2024 відповідачем 1 було відмовлено у здійсненні виплат, оскільки ОСОБА_6 не являвся військовослужбовцем Збройних Сил України. Позивачі вважають відмову у здійсненні передбачених законом виплат такою, що порушує фундаментальне право на соціальний захист. Просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач 1 проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позов, зокрема зазначив, що позивачами не було додано до позовної заяви ні витягу з наказу про зарахування ОСОБА_6 до списків особового складу військової частини, ні витяг з наказу про виключення зі списків особового складу, а також жодних доказів, що підтверджували факт проходження ним військової служби у Збройних Силах України. Відповідно, на ОСОБА_6 та членів його сім`ї дія Закону від 20.12.1991 № 2011-XI та Постанова КМУ № 168 не поширюється, оскільки відсутні жодні документи, які могли б підтвердити проходження ним військової служби у Збройних Силах України. Відповідно до контракту № НОМЕР_1 добровольця територіальної оборони від 10.08.2022 року ОСОБА_6 було укладено контракт з командиром добровольчого формування Запорізької територіальної громади №4 « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ОСОБА_7 , ОСОБА_6 був добровольцем, виконував обов`язок щодо захисту Вітчизни. Виходячи з вищевикладеного слід зробити висновок, що на членів сім`ї ОСОБА_6 , як загиблого добровольця, поширюються норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Порядку № 336, відповідно до якого вони можуть звернутись до відповідних органів з заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги, а позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_5 є безпідставними. У задоволенні позову просить відмовити.

Відповідач 2 проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позов, зокрема зазначив, що рішення комісії Міністерства оборони України з питань призначення одноразової грошової допомоги оформлюється протоколом, комісії не надходили документи позивачів щодо загиблого ОСОБА_6 на розгляд, а тому вимоги є безпідставними та передчасними. У задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою суду від 06.05.2025 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та встановлено позивачу термін для усунення недоліків. Позивачем через канцелярію суду надані документи на виконання ухвали суду, якими були усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 21.05.2025 позивачу поновлено строк звернення до суду, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 03.07.2025 у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що суддя Запорізького окружного адміністративного суду Конишева О.В. перебувала у відпустці розгляд справи здійснюється першого робочого дня.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до контракту № НОМЕР_1 добровольця територіальної оборони від 10.08.2022 року ОСОБА_6 було укладено контракт з командиром добровольчого формування Запорізької територіальної громади №4 «Азов» ОСОБА_7 , ОСОБА_6 був добровольцем, виконував обов`язок щодо захисту Вітчизни.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ).

Після загибелі ОСОБА_6 його батьки - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ), його дружина ОСОБА_3 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 ), і їх спільні малолітні діти - ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 ) та ОСОБА_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 ) звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Листами від 05.08.2024 № 29/5700, №29/5699, №29/5701 у задоволенні відповідних клопотань відмовлено з тих підстав, що з поданих матеріалів встановлено, що ОСОБА_6 не був військовослужбовцем Збройних Сил України, а проходив службу в добровольчому формуванні РТГ « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Позивачі вважають таку відмову протиправною, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан.

У преамбулі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на:

1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, розвідувального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів), які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, у тому числі на території держави-агресора, під час їх безпосередньої участі у здійсненні та/або забезпеченні здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, а також на членів їх сімей;

2) військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти;

3) військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей;

4) членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони України.

Статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» гарантована одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;

4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;

5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;

6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві;

7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби;

8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;

9) отримання військовозобов`язаним, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або резервістом поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.

Відповідно до статті 16-1 названого Закону, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

Статтею 16-3 Закону № 2011-XII передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми Закону Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 25.12.2013р. №975, якою затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок №975), який врегульовує питання пов`язані з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до п. 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Згідно з п. 4 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала, зокрема, під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Відповідно до п.11 Порядку №975, одноразова грошова допомога у зв`язку із загибеллю (смертю) призначається і виплачується:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного, резервіста або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть);

у разі смерті військовослужбовця або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби у випадку, передбаченому підпунктом 2 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть;

у разі загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, у випадку, передбаченому підпунктом 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала загибель (смерть).

Для правильного вирішення даного спору необхідно встановити чи поширюються наведені норми Закону № 2011-ХІІ на членів добровольчих формувань територіальних громад.

Правові та організаційні засади національного спротиву, основи його підготовки та ведення, завдання і повноваження сил безпеки та сил оборони та інших визначених цим Законом суб`єктів з питань підготовки і ведення національного спротиву врегульовані Законом України «Про основи національного супротиву».

Статтею 9 названого Закону встановлено, що на громадян України, зарахованих до складу добровольчих формувань територіальних громад, під час участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони поширюється дія статутів Збройних Сил України.

Облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Згідно зі ст. 20 цього Закону, виконання завдань територіальної оборони здійснюється на всій території України включно з районами ведення воєнних (бойових) дій.

Рішення про виконання завдань територіальної оборони в районах ведення воєнних (бойових) дій приймається Головнокомандувачем Збройних Сил України.

Частиною 2 статті 24 Закону прямо передбачено, що на членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». На членів добровольчих формувань територіальних громад, які беруть участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, поширюються гарантії соціального захисту, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Як встановлено судом, смерть ОСОБА_6 пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, а саме захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти беззаперечного висновку, що на ОСОБА_6 , який брав участь у захисті територіальної цілісності України в зв`язку з військовою агресією російської федерації в складі підрозділу «Степові вовки» Добровольчого формування Запорізької територіальної громади № 4 «Азов», поширюються гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно, гарантії, передбачені цими законами, також розповсюджуються на батьків, дружину та неповнолітніх дітей загиблого добровольця.

Як було зазначено вище, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають, зокрема, батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття загиблого (померлого).

Суд вважає за необхідне зазначити, що відсутність згадки про членів добровольчих формувань територіальних громад у тексті постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року №975 не може впливати на право членів сім`ї загиблого добровольця на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки таке право гарантовано законодавчими актами, які мають вищу юридичну силу.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд приходить до висновку, що відмова позивачам в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до підпунктом 2 пункту 4 Постанови КМУ від 25 грудня 2013 року №975, носить протиправний характер.

Разом з тим, оскільки відповідачем 1 не надавалась оцінка всіх наданих документів, а лише зазначено, що ОСОБА_6 не був військовослужбовцем Збройних Сил України, тому позовна вимога про зобов`язання відповідачів прийняти рішення про призначення та виплату позивачам одноразової грошової допомоги, як членам сім`ї загиблого військовослужбовця, задоволенню не підлягає, оскільки вирішенню питання призначення одноразової грошової допомоги передує належний розгляд відповідних документів заявника.

Згідно з пунктом 23 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу після визначення переліку осіб, зазначених у пунктах 8 і 9 цього Порядку, які мають право на одержання одноразової грошової допомоги (зокрема з урахуванням особистого розпорядження), подає у 15-денний строк з дня реєстрації документів, передбачених пунктами 20 і 21 цього Порядку, розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 20 і 21 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження від уповноваженого органу висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених у пунктах 20 і 21 цього Порядку, приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення зазначених документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують підтвердження обставин, зазначених у документах, чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявнику з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Під час воєнного стану рішення про призначення одноразової грошової допомоги приймається розпорядником бюджетних коштів протягом трьох місяців з дня отримання всіх необхідних документів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушених прав позивачів є зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виплату одноразової допомоги, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», підпунктом 2 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року №975, як членам сім`ї загиблого ОСОБА_6 .

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ), яка діє від себе особисто та в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ), Міністерства оборони України (пр. Повітряних Сил, буд. 6, м. Київ, 03168, )- задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», підпунктом 2 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року №975, оформлену листом ІНФОРМАЦІЯ_2 №29/5700 від 05.08.2024.

Визнати протиправною та скасувати відмову ОСОБА_2 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», підпунктом 2 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року №975, оформлену листом ІНФОРМАЦІЯ_2 №29/5699 від 05.08.2024.

Визнати протиправною та скасувати відмову ОСОБА_3 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», підпунктом 2 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року №975, оформлену листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.08.2024 №29/5701.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виплату одноразової допомоги, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», підпунктом 2 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року №975, як членам сім`ї загиблого ОСОБА_6 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ).

Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ).

Стягнути на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 28.07.2025.

Суддя О.В. Конишева