Справа № 300/2082/25
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" липня 2025 р. справа № 300/2082/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.30-31).
Відповідач - ГУ ПФУ в Черкаській області скористалося правом на подання відзиву на позовну заяву. Щодо заявлених позовних вимог представник позивача заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, у якому зокрема зазначила, що станом на 01.05.2016 позивач не працювала на посаді, віднесеної до категорії посад державних службовців, та відсутність 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723, право на пенсію за віком відповідно до Закону №889 відсутнє. Просила суд в задоволенні позову відмовити (а.с.36-38).
Розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, судом встановлено такі обставини.
ОСОБА_2 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Позивачка, 11.12.2024 звернулася із відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській із заявою про перехід на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу".
Рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області від 18.12.2024 №57 відмовлено позивачці у переведенні пенсії з виду на вид (а.с.21).

Відмова мотивована тим, що згідно даних трудової книжки позивачки станом на 01.05.2016 вона обіймала посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування екологічного податку, рентної плати та місцевих податків в Івано-Франківській оДПІ, що не відноситься до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII. Враховуючи наведене, прийнято рішення про відмову ОСОБА_2 у перерахунку пенсії, у зв`язку з відсутністю законних підстав (а.с.21).

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивачка звернулася з даним позовом до суду.

При вирішенні вказаного спору суд виходив з такого нормативно-правового регулювання спірних правовідносин.

Положеннями статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення позивачки регулюються зокрема Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 за №889-VIII (далі Закон №889- VIII), Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 за №3723-ХІІ (далі Закон №372З-XII), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 за №1058-ІУ (далі Закон №1058-IV).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до статті 10 Закону №1058-1V особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка мас право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Питання пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 регулювалося Законом України "Про державну службу" від 16.12.1993 за №3723-ХІІ (далі, також - Закон №3723-ХІІ).

З 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 за №889-VIII (далі, також - Закон №889-VIII), відповідно до статті 90 якого встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно із пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889- VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 11 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889- VIII Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Пункт 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII визначає, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, з огляду на зміст вищевказаної норми, необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом №889-VIIl займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом №889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" закріплено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Тобто, до 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01 травня 2016 року відповідно до статті 90 Закону №889-VlII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10. 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №889-VIII та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону №3723-XIІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02,2019 у справі № 822/524/18, у постановах Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17, від 03 липня 2018 року у справі № 569/350/17, від 03 липня 2018 року у справі № 586/965/16-а та від 10 липня 2018 року у справі № 591/6970/16-а.

Відомостями трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 08.08.1978 підтверджується, що ОСОБА_1 , серед іншого, працювала:

19.01.2006 - призначена на посаду державного податкового інспектора відділу обліку та звітності, як така, що успішно пройшла стажування;

11.03.2006 - присвоєно спеціальне звання "Інспектор податкової служби III рангу";

15.01.2007 - переведена на таку ж посаду сектору адміністрування податку на прибуток відділу оподаткування юридичних осіб;

01.02.2007 - призначена на таку ж посаду відділу адміністрування податку на прибуток управління оподаткування юридичних осіб;

17.04.2007 - призначена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу обліку та звітності управління обліку та звітності, як така, що успішно пройшла стажування;

06.07.2007 - переведена на таку ж посаду відділу обліку та звітності;

24.09.2007 - призначена на посаду державного податкового інспектора відділу обліку та звітності;

23.11.2010 - призначена на посаду старшого державного податкового інспектора відділу обліку та звітності, як така, що успішно пройшла стажування;

23.11.2010 - присвоєно чергове спеціальне звання "Інспектор податкової служби II (другого) рангу";

05.03.2012 - звільнена з роботи в порядку переведення в Державну податкову інспекцію у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області Державної податкової служби п. 5 ст. 36 КЗпП України;

06.03.2012 - у зв`язку з реорганізацією ДПІ в місті Івано-Франківськ та утворенням ДПІ у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області Державної податкової служби призначена на посаду державного податкового інспектора відділу організації погашення податкового боргу управління погашення податкового боргу в порядку переведення з ДПІ в місті Івано-Франківськ;

26.06.2013 - звільнена з роботи в порядку переведення в Державну податкову інспекцію у м. Івано-Франківську Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області, п. 5 ст. 36 КЗпП України;

27.06.2013 - призначена на посаду старшого державного інспектора відділу місцевих податків і зборів, плати за землю управління оподаткування та контролю об`єктів і операцій в порядку переведення з ДПІ у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області Державної податкової служби;

17.12.2013 - присвоєно спеціальне звання "Інспектор податкової та митної справи II рангу";

26.03.2015 - переведена на посаду старшого державного інспектора відділу місцевих, ресурсних, рентних та неоподаткованих платежів управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області;

21.08.2015 - переведена на посаду головного державного інспектора відділу' місцевих, ресурсних, рентних та неоподаткованих платежів управління оподаткування юридичних осіб, як така, що успішно пройшла стажування;

17.12.2015 - присвоєно спеціальне звання "Інспектор податкової та митної справи І рангу";

21.03.2016 - переведена на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування екологічного податку, рентної плати та місцевих податків управління податків і зборів з юридичних осіб;

07.08.2017 - звільнена з роботи в порядку переведення в Головне управління ДФС в Івано-Франківській області, п. 5 ст. 36 КЗпП України, п. 2 ч. 1 ч. 2 ст. 41 Закону України "Про державну службу";

08.08.2017 - прийнята на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу камеральних перевірок податкової звітності ДПІ у м. Івано-Франківську управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС в Івано-Франківській області на час відсутності основного працівника ОСОБА_3 , яка перебуває у відпустці для догляду за дитиною до фактичного виходу її на роботу в порядку переведення з ДПІ у м. Івано-Франківську ГУ ДФС в Івано-Франківській області;

06.12.2017 - переведена на посаду старшого державного ревізора інспектора відділу податків і зборів з юридичних осіб Івано-Франківського управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області на час відсутності основного працівника ОСОБА_3 , яка перебуває у відпустці для догляду за дитиною до фактичного виходу її на роботу;

10.05.2018 - звільнена з роботи в порядку переведення в Тисменицьку оДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області п. 5 ст. 36 КЗпП України, п. 2 ч.1 ст. 41 Закону України "Про державну службу";

11.05.2018 - призначена на посаду головного державного інспектора відділу обслуговування платників в порядку переведення з Івано-Франківського управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області;

19.09.2018 - звільнена з роботи в порядку переведення в ГУ ДФС в Івано-Франківській області п. 5 ст. 36 КЗпП України, п. 2 ч.1 ст. 41 Закону України "Про державну службу";

20.09.2018 - призначена на посаду старшого державного інспектора відділу інформаційних технологій Тисменицького управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області в порядку переведення з Тисменицької оДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області;

03.10.2019 - звільнена з посади старшого державного інспектора відділу інформаційних технологій Тисменицького управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області в порядку переведення для подальшої роботи в ГУ ДПС в Івано-Франківській області п. 5 ст. 36 КЗпП України;

04.10.2019 - призначена на посаду старшого державного інспектора відділу інформаційних технологій Тисменицького управління ГУ ДПС в Івано-Франківській області в порядку переведення з Івано-Франківського управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області;

07.09.2020 - переведена на посаду старшого державного інспектора Тлумацької державної податкової інспекції;

21.12.2020 - звільнена з посади в порядку переведення для подальшої роботи до ГУ ДПС в Івано-Франківській області, п. 2 ч.1 ст. 41 Закону України "Про державну службу";

22.12.2020 - призначена на посаду старшого державного інспектора Тлумацької державної податкової інспекції в порядку переведення з ГУ ДПС в Івано-Франківській області;

12.11.2024 переведена на посаду старшого державного інспектора відділу податків і зборів з юридичних осіб у галузі оптової та роздрібної торгівлі, ремонту автотранспортних засобів та мотоциклів управління оподаткування юридичних осіб;

03.12.2024 - припинено державну службу та звільнена з посади у зв`язку з виходом на пенсію, п.7 ч. І та ч, 3 ст.83 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2025 №889-VIII) (а.с.13-20).

Пунктом 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII визначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, стаж державної служби за періоди роботи до 01 травня 2016 року обчислюється відповідно до законодавства, що діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ними передбачені.

Стаж державної служби до набрання чинності Законом №889-УІІІ обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року №283 (далі, також - Порядок №283), та додатку до нього (були чинними до 01 травня 2016 року).

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення стажу державної служби" від 03 травня 1994 року №283, якою затверджено Порядок обчислення стажу державної служби, регламентовано, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Пунктом 1 Порядку №283 встановлено, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби. Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.

Пунктом 4 Порядку №283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Частиною сімнадцятою статті 37 Закону №3723-ХІІ, в редакції Закону №404-VII від 04.07.2013, визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Крім того, спеціальним законом, що визначає статус посадових осіб податкових органів в Україні, є Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі, також - ПК України).

Відповідно до пункту 341.1 статті 341 ПК України служба в контролюючих органах є професійною діяльністю придатних до неї за станом здоров`я, освітнім рівнем та віком громадян України, що пов`язана з формуванням державної податкової та митної політики в частині адміністрування податків, зборів, платежів, реалізацією податкової та митної політики, політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, а також із здійсненням контролю за додержанням податкового, митного та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Посадові особи контролюючих органів є державними службовцями (пункт 342.4 статті 342 ПК України).

Абзацами 1, 2 пункту 344.1 статті 344 ПК України передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Додатково, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 9 статті 8 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" для платників, які працювали на посадах, робота на яких зараховувалась до стажу, що давала право на одержання пенсії відповідно до Закону №3723-ХІЇ утримувався єдиний внесок у розмірі 6,1 бази нарахування єдиного внеску. І тільки при прийнятті Закону №889- VIII внесено зміни у тому числі і до Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", яким зменшено розмір єдиного соціального внеску, утриманого з платників, які працюють на посадах державних службовців, з 6,1 до 3,6 (відповідні утримання проводилися із моєї заробітної плати).

Отже, період роботи (служби) позивача з 19.06.2006 до 03.12.2024 включно - в податкових (контролюючих) органах підлягає зарахуванню до стажу державної служби, а також на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу"№ 3723-ХІІ.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду в постанові від 10 липня 2018 року по справі № 591/6970/16-а, у постановах від 19.06.2018 року по справі №465/7218/16-а, від 18.03.2021 року по справі №500/5183/17.

Суд звертає увагу на те, що станом на 01.05.2016 (на день набрання чинності Законом №889-VIII) стаж роботи позивачки на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби становив більше 20 років (згідно даних трудової книжки серії НОМЕР_1 від 08.08.1978) і станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 обіймала посаду віднесену до посад державної служби та продовжувача працювати на таких посадах і надалі, що підтверджується записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 08.08.1978 (а.с.8-20).

Таким чином, суд вважає, що відповідач безпідставно відмовив позивачці у перерахунку пенсії - переході на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", адже у неї наявні всі необхідні умови, визначені частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ, пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII для призначення пенсії за віком на умовах статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Як наслідок, рішення про відмову у переведенні на пенсію державного службовця №57 від 18.12.2024 прийняте ГУ ПФУ в Черкаській області, є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, беручи до уваги висновок суду про те, що відповідачем протиправно, всупереч вимог чинного законодавства України відмовлено ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, з метою належного та ефективного захисту порушених прав ОСОБА_1 , суд вбачає за необхідність зарахувати до стажу державної служби період її роботи в органах державної податкової служби з 19.01.2006 по 03.12.2024 та перевести на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", починаючи з 11.12.2024, з часу звернення з заявою.

Поряд з тим, щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату пенсії позивачу, врахувавши при обчисленні розміру пенсії довідки про складові заробітної плати, видані Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області за №№188/09-19-10-02, 189/09-19-10-02 від 10.12.2024, суд виходить з такого.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав, яке випливає з конституційного положення, закріпленого у статті 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що оскільки відповідний перерахунок з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні ще не проведено, та відповідно позивачка не отримувала відмову у здійсненні такого перерахунку пенсії виходячи із даних, вказаних у довідках за №№188/09-19-10-02, 189/09-19-10-02 від 10.12.2024 виданих Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області, такі позовні вимоги є передчасними, адже спору в цій частині на час звернення позивача до суду не існує.

За наведених обставин, суд погоджується з доводами ОСОБА_1 в частині щодо наявності всіх необхідних підстав для переведення позивача на пенсію державного службовця. Однак, вважає передчасними позовні вимоги в частині переведення позивача на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", виходячи із стажу та із заробітної плати згідно з довідками про складові заробітної плати, видані Головним управлінням Державної податкової служби в Івано-Франківській області за №№188/09-19-10-02, 189/09-19-10-02 від 10.12.2024.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020 у справі №300/2045/19 та від 15.06.2023 у справі №300/385/23.

Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про часткове обґрунтування заявлених позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Наявною в матеріалах справи квитанцією від 28.03.2025 за №0.0..1 підтверджується сплата позивачкою судового збору за звернення до суду із даним позовом у розмірі 1211,20 грн (а.с.7).

Доказів понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, відтак підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь позивачки частина сплаченої ним суми судового збору у розмірі 605,60 грн, що пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (код ЄДРПОУ - 21366538, вул. Смілянська, буд. 23, м. Черкаси, Черкаська область, 18000) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 18.12.2024 №57 про відмову у переведенні на пенсію за віком ОСОБА_1 згідно Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (код ЄДРПОУ - 21366538, вул. Смілянська, буд. 23, м. Черкаси, Черкаська область, 18000) зарахувати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до стажу періоди її роботи з 19.01.2006 по 03.12.2024 в органах державної податкової служби та перевести на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", починаючи з 11.12.2024.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (код ЄДРПОУ - 21366538, вул. Смілянська, буд. 23, м. Черкаси, Черкаська область, 18000) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) частину сплаченого судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Відповідачу рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.