Справа № 420/7829/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7829/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

І. Зміст позовних вимог

До суду з позовом звернувся адвокат Осипов Богдан Володимирович, діючий в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі - відповідач), у якому, просить:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення в Пересипському районні Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо припинення виплати ОСОБА_1 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.01.2024р.

- зобов`язати Управління соціального захисту населення в Пересипському районні Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити ОСОБА_1 виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.01.2024 р.

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення в Пересипському районні Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо припинення виплати малолітній дитині - ОСОБА_2 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.01.2024 р.

- зобов`язати Управління соціального захисту населення в Пересипському районні Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити виплату малолітній дитині - ОСОБА_2 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.01.2024 р.

ІІ. Позиція позивача та заперечення відповідача

На обґрунтування вказаних вимог представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 з 21.07.2022 р. було взято на облік внутрішньої переміщеної особи, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою № 5138- від 21.07.2022 р. № 5138-. З 01.07.2022 р. ОСОБА_1 призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 2000 грн. щомісяця. Перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_3 позивачка 26.02.2023 р. народила доньку ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яку було взято на облік внутрішньої переміщеної особи, що підтверджується довідкою № 5138- від 17.03.2023 р. У період з 01.02.2023 р. по 31.12.2023 у зв`язку зі зміною складу сім`ї допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам нараховувалась р. у розмірі 5000 грн. щомісячно, а саме: позивачці - 2000 грн. та доньки ОСОБА_4 - 3000 грн. В подальшому, відповідач листом від 15.01.2024 р. № 19.08-19/4 повідомив, що на підставі підпункту 5 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2023 р. № 709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб» ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщеній особі, припинено зазначену допомогу, за результатами верифікації. Встановлено, що на 1 вересня 2023 року у власності ОСОБА_1 обліковується нерухоме житлове майно за адресою: АДРЕСА_3 . Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду за захистом прав та законних інтересів своїх дітей.

10.04.2024 року судом зареєстровано в системі « Електронний суд» відзив на позовну заяву, яким відповідач просить відмовити у її задоволені, покликаючись на пп. 5 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2023 № 709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб» з 1 вересня 2023 року виплата допомоги припиняється внутрішньо переміщеним особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови, якщо за результатами верифікації встановлено, що після набрання чинності цієї постанови внутрішньо переміщена особа має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення. Так, ОСОБА_1 була взята на облік як внутрішньо переміщена особа 21.07.2022 , у період з 01.07.2022 по 31.01.2023 отримала допомогу на проживання у розмірі 2000,00 грн щомісячно, у зв`язку зі зміною у складі сім`ї (народження дитини) допомога нараховувалась з 01.02.2023 по 31.12.2023 у розмірі 5000,00 грн щомісячно ( ОСОБА_1 - 2000,00 грн, ОСОБА_2 - 3000,00 грн). Проте, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб`єкта ОСОБА_1 було виявлено у її власності житлове приміщення, що розташоване на території, не включеної до переліку територій, або на територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (дату припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, площа якого перевищує 13.65 кв. м. Крім того, при заповненні даних для формування довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 вказує фактичне місце проживання адресу: АДРЕСА_3 , за якою значиться житлового будинку загальною площею 63,1 кв. м, та яка є її власністю згідно з договором купівлі-продажу від 12.11.2021 № 1949. Також згідно відповідді КПН «ЦПМСД» № 5 ОСОБА_1 було прийнято на посаду помічника лікаря-інтерна з 01.08.2020 та звільнено з посади 29.07.2022, що підтверджує факт проживання позивача в м. Одесі на момент введення воєнного стану (24.02.2022). 17.01.2024 засобами електронної пошти ОСОБА_1 було повідомлено про зупинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та надано реквізити рахунка для повернення неправомірно виплачених коштів. Відтак, ОСОБА_1 неправомірно була нарахована та виплачена сума допомоги у розмірі 69000,00 грн, а саме: з липня 2022 року по січень 2023 року - 14000,00 грн, з лютого 2023 року по грудень 2023 року - 55000,00 грн. Таким чином, оскільки з часу введення воєнного стану ОСОБА_1 не здійснювала переміщення, права на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, передбаченої Порядком № 332, вона не має.

17.04.2024 року судом зареєстровано в системі « Електронний суд» відповідь на відзив, якою представник позивача щодо підстави зупинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, вказує, що станом на 17.01.2024 р. відповідач обґрунтовував свої дії щодо зупинення виплати допомоги виключно виявленням у власності ОСОБА_1 житлового приміщення, що розташоване на території, не включеної до переліку територій, або на територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (дату припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, площа якого перевищує 13,65 кв. м. При цьому, у п. 2 Постанови № 709 зазначено, що вимоги, установлені цим пунктом, не впливають на право отримання допомоги до 1 вересня 2023 року. Сім`я ОСОБА_1 проживає у кв. 2 з 21.07.2022 р., що підтверджується Актом обстеження житлових умов КП «ЖКС «Пересипський» від 13.02.2024 р., яким підтверджено, що сім`я проживає в одній кімнаті 15,1 кв. м. без ремонту, в коридорі і на кухні проведений косметичний ремонт. Таким чином, ураховуючи приписи Постанови № 709, ОСОБА_1 не втратила отримання допомоги на проживання як внутрішньо переміщена особа, оскільки має житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї. Щодо доводів відповідача про те, що з часу ведення воєнного стану позивачка не здійснювала переміщення, як доказ відсутності у неї права на призначення допомоги проживання внутрішньо переміщеним особам, то вказана обставина не була покладена в основу оскаржуваного припинення спірної виплати, оскільки відповідач не володів на той час даною інформацією.

25.04.2024 року судом зареєстровано в системі « Електронний суд» заперечення на відзив, якими відповідач наголошує, що виявлення у власності ОСОБА_1 житлового приміщення, що розташоване на території, невключеної до переліку територій, або територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій або житлового приміщення (частини житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї згідно пп. 5 п 2 постанови КМУ № 709 є достатньою для припинення виплати такої допомоги. Після виявлення за позивачкою права власності на частину житлового будинку, загальною площею 62,1 кв.м. згідно договору купівлі-продажу від 12.11.2021, її було сповіщено повідомленням про припинення виплати відповідної допомоги з зазначенням підстав та відповідним посиланням на нормативне обґрунтування. В свою чергу посилання представника Позивача на непридатність такого майна для проживання (квартира потребувала ремонту) не підтверджено відповідними доказами, як того вимагає положення Постанови КМУ 709. При цьому, твердження представника Позивача стосовно складу родини у кількості 3 осіб та розрахунку житлової площі житлового будинку на одного члена сім`ї - 5,03 кв.м, а відтак на думку представника Позивача, ОСОБА_1 не втратила право на отримання допомоги на проживання як внутрішньо переміщена особа, оскільки має частину житлового приміщення площею менш, як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї, то відповідач зауважує, що постанова Кабінету Міністрів України № 709, на яку спирається Представник Позивача, не містить посилання та ділення площі на житлову чи нежитлову. Більш того, Інформація з Державного реєстру речових прав станом на 10.01.2024 не містить наявність 2 квартир, як це вказує представник позивача. Також, відповідно до Акту обстеження житлових умов від 13.02.2024, складеним комісією у складі начальника та двох майстрів дільниці № 1 КП «ЖКС «Пересипський», сім`я ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_4 з 21.07.2022. Тобто, Позивач сама ще раз підтверджує факт свого проживання в м. Одеса та ставить під сумнів наявний статус внутрішньо переміщеної особи, отриманий через мобільний додаток Єдиного державного веб-порталу електронних послуг-Портал Дія. До того ж, ОСОБА_1 вказує місцем свого тимчасового проживання будинок, на частку якого у неї є право власності. Крім того, відповідно до положень Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332, непридатність для проживання житлових приміщень підтверджується актом органу місцевого самоврядування або інформації (за технічної можливості), внесеної до Реєстру пошкодженого та знищеного майна. Проте, за своєю статутною діяльністю КП «ЖКС «Пересипський» не є органом місцевого самоврядування, який мав роботи відповідний акт, а тому Департамент не повинен при прийнятті рішення його враховувати..

29.04.2024 року судом зареєстровано в системі « Електронний суд» пояснення представника позивача, якими у відповідь на заперечення відповідача на відповідь на відзив, вказує, що підпункт 5 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2023 р. № 709, за своїм змістом відповідає положенням ст. 47 Житлового кодексу України, яка визначає норму житлової площі в Україні в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Тобто, підстава, за якої допомога на проживання продовжує виплачуватися, відповідно до Постанови № 709, зокрема, якщо внутрішньо переміщена особа має у власності саме житлове приміщення (частину житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї). Оскільки у межах спірних правовідносин склад сім`ї позивачки станом на 21.07.2022 р. (дата взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи) складав дві особи (позивачка та її чоловік), то норма жилої площі для них встановлюється в розмірі 27,3 кв.м. (13,65 кв.м. на одну особу х 2 осіб = кв. м). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила дитину - ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, склад її сім`ї збільшився до 3 осіб, відповідно норма житлової площі для них стала становити 40,95 кв.м. (13,65 кв.м. на одну особу х 3 осіб). При цьому, з доданого до позовної заяви технічного паспорту вбачається, що фактично житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 розподілений на два окремі об`єкти нерухомості, а саме: кв. АДРЕСА_5 , загальною площею 34,8 кв.м., житловою 22,1 кв.м., яка складається з тамбуру -1,7 кв.м., кухні - 11,0 кв.м. та житлової кімнати - 22,1 кв.м.; кв. АДРЕСА_4 , загальною площею 27,3 кв.м., житловою 15,1 кв.м., яка складається з тамбуру - 2,4 кв.м., кухні - 9,8 кв.м. та житлової кімнати - 15,1 кв.м., у якій і проживає сім`я позивачки. Таким чином, ураховуючи приписи Постанови № 709, ОСОБА_1 не втратила право на отримання допомоги на проживання як внутрішньо переміщена особа, оскільки має частину житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї. Щодо факту працевлаштування ОСОБА_1 в м. Одесі, то за позицією представника саме відповідач повинен довести, що ОСОБА_1 постійно проживала в м. Одесі на момент введення воєнного стану (24.02.2022 р.), однак, належних доказів на підтвердження даних обставин до суду не надано.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 18.03.2024 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 26.03.2024 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ІV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з донькою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб за адресою фактичного місця проживання АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; що підтверджується довідками № 5138- від 21.07.2022 р. та № 5138- від 17.03.2023 р., виданих Управлінням соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.

Відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», ОСОБА_1 отримувала грошову допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.07.2022, з 01.11.2022, з 01.12.2022 р по 31.01.2023 у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, з 01.02.2023 у розмірі 5000,00 грн щомісячно, у т.ч. ОСОБА_1 - 2000,00 грн, ОСОБА_2 - 3000,00 грн., що підтверджується Повідомленням від 22.03.2023 р. про надання державної допомоги сім`ям з дітьми. ( а. с. 29)

Відповідно до «Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна» №36416872 від 10.01.2024 04.06.2024 ОСОБА_1 набула право власності об`єкт житлової нерухомості: опис об`єкта: актуальна інформація про об`єкт речових прав реєстраційний номер №1101, зазначено наступні дані: у розділі тип об`єкта: «житловий будинок», опис об`єкта: «Загальна площа 62,1 кв.м, житлова площа 37,2 кв.м, опис складається з одного житлового будинку літера А, а також надвірних будівель та споруд зазначених відповідними літерами Б-літня кухня, В-погріб, Г-сарай, Д-вбиральня, Е-душ, № 1-3-огорожа, І-мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 619 кв.м. Розмір частки: спільна часткова 1/2. ( електронна справа)

15.01.2024 р. листом Управління соціального захисту населення в Пересипському районі за № 19.08-19/4 повідомлено ОСОБА_1 , що на підставі пп. 5 п. 2 постанови Кабінету Міністрів від 11.07.2023 р. № 709 «Деякі питання підтримки внутрішньо переміщені ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщеній особі, припинено зазначену допомогу, за результатами верифікації, зокрема, встановлено, що на 1 вересня 2023 року у власності ОСОБА_1 обліковується нерухоме житлове майно, за адресою: АДРЕСА_3 , що розташоване на територіях, не включених до переліку територій, які непридатні для проживання, внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією Російської Федерації проти України. За таких умов, право на отримання допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання не має. ( а.с. 23)

Також повідомлено ОСОБА_1 про необхідність термінового повернення надмірно сплачених коштів допомоги внутрішньо переміщеним особам, у зв`язку з верифікацією у розмірі 20 000 грн. ( а.с. 24)

Вважаючи протиправним припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.01.2024 р. позивачка звернулася до суду.

V. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Право на отримання допомоги на проживання мають внутрішньо переміщені особи відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2022 року № 332 (далі - Порядок № 332).

Пунктами 2, 3 Порядку №332, в редакції на час отримання позивачем спірної допомоги, було передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території російською федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка", затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Облік внутрішньо переміщених осіб ведеться відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 1 жовтня 2014 р. № 509 "Про облік внутрішньо переміщених осіб".

Допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.04.2022 №457 "Про підтримку окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України" пункт 3 Порядку №332 було доповнено абзацами такого змісту:

"Починаючи з травня 2022 р. допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а також внутрішньо переміщеним особам, у яких житло зруйноване або непридатне для проживання внаслідок пошкодження і які подали заявку на відшкодування відповідних втрат, зокрема через Єдиний державний вебпортал електронних послуг.

Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затверджується Мінреінтеграції за погодженням з Міноборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій".

Відповідно до підпункту 5 пункту 7-1 Порядку №332 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) особа з числа членів сім`ї на 1 число місяця, з якого призначається допомога, або на 1 число кожного місяця, в якому отримується допомога, має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване на територіях, не включених до переліку територій, або територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. При цьому не враховуються житлові приміщення, які непридатні для проживання, що документально підтверджується органом місцевого самоврядування (а в разі його відсутності обласною державною (військовою) адміністрацією), або інформацією (за технічної можливості), внесеною до Реєстру пошкодженого та знищеного майна, або житлове приміщення (частина житлового приміщення) площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї), або житлове приміщення/частини житлового приміщення, придбані за кошти, отримані на підставі договору кредиту, якщо перший внесок, сплачений особою з числа членів сім`ї, становив менш як 100 тис. гривень.

Преамбулою Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» від 03.12.2019 року № 324-IX (далі - Закон № 324-IX) визначено, що цей Закон визначає правові та організаційні засади здійснення верифікації та моніторингу державних виплат в Україні. Метою цього Закону є підвищення адресності державних виплат, сприяння розбудові системи соціального забезпечення, а також забезпечення ефективного використання бюджетних коштів.

Відповідно до статті 1 Закону № 324-IX, в контексті цього закону,

- верифікація - комплекс заходів щодо збору та перевірки достовірності інформації, що визначена законодавством для призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат і впливає на визначення права на отримання та розмір таких виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних;

- державні виплати - пенсії, допомоги, пільги, субсидії, соціальні стипендії, інші виплати, що здійснюються за рахунок коштів державного, місцевих бюджетів, фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування;

- органи, що здійснюють державні виплати, - розпорядники бюджетних коштів, інші органи, установи та організації, що призначають, нараховують та/або здійснюють державні виплати;

Статтею 4 Закону № 324-IX визначено, що одним із завдань органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, є здійснення верифікації достовірності інформації, поданої реципієнтами під час призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат, що впливає на визначення права на отримання та розмір державних виплат.

За приписами статті 9 Закону № 324-IX верифікація державних виплат здійснюється в інформаційно-аналітичній платформі шляхом застосування комплексу заходів із збору, проведення аналізу та порівняння параметрів інформації, отриманої від суб`єктів надання інформації, за кожним реципієнтом з подальшим визначенням відповідності інформації визначеним законодавством вимогам, що впливають на визначення права на отримання та розмір державних виплат, а також виявлення невідповідності даних у автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних. Порядок здійснення верифікації та моніторингу державних виплат встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 709 "Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб" (далі - постанова КМУ № 709).

Положеннями пункту 2 постанови КМУ № 709 визначено підстави припинення виплат допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Так, підпунктом 5 пункту 2 постанови № 709, встановлено, що з 1 вересня 2023 р. виплата допомоги припиняється внутрішньо переміщеним особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови, якщо за результатами верифікації встановлено, що після набрання чинності цієї постанови внутрішньо переміщена особа має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташовані на територіях, не включених до переліку територій, або на територіях, включених до переліку територій, щодо яких визначено дату завершення бойових дій (дату припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації (крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що документально підтверджено органами місцевого самоврядування або за технічної можливості інформацією щодо житлових приміщень, внесених до Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених військовою агресією російської федерації проти України, або житлового приміщення (частини житлового приміщення площею менш як 13,65 кв. метра на одного члена сім`ї).

VI. Оцінка суду

З огляду на вищевказані норми права соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються, у т.ч. територіальними структурними підрозділами з питань соціального захисту населення, за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

При цьому, орган, що здійснює державні виплати, приймає рішення щодо: 1) призначення (перерахунку) державної виплати; 2) припинення нарахування та/або здійснення державної виплати; 3) поновлення нарахування та/або здійснення державної виплати тощо.

Предметом спору у даній справі є правомірність припинення відповідачем виплати позивачці та її доньці з 01.01.2024 допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі за результатами верифікації.

Відповідач правомірність своїх дій мотивує посиланням на те, що позивачці припинено виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за результатами верифікації, оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, встановлено, що ОСОБА_1 з 12.11.2021 має у власності житло в населеному пункті, що не включений до переліку територій, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 63,1 кв. м.

Позивачка не заперечує факт отримання з 12.11.2021 на праві приватної власності житлового будинку за вказаною адресою загальною житловою площею 37.2 кв.м., проте наголошує на тому, що загальна площа її частки житлового будинку ( квартира під № 2) складає 27,3 кв.м., у т.ч житлова 15,1 кв.м., тамбур - 2,4 кв.м., кухня - 9,8 кв.м., а оскільки до складу її сім`ї входить три особи, то на кожного члена припадає 5,03 кв.м., жилої площі набутого нею у власність приміщення, що підтверджується Актом обстеження житлових умов від 13.02.2024 р., складеним комісією у складі начальника і та двох майстрів дільниці № 1 КП «ЖКС «Пересипський».

Вирішуючи дані спірні правовідносини, суд враховує наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 було взято на облік внутрішньої переміщеної особи, що підтверджується довідкою від 21.07.2022 р. № 5138- та зв`язку з народженням ІНФОРМАЦІЯ_1 доньки - ОСОБА_2 , з 17.03.2023 р. доньку було взято на облік внутрішньої переміщеної особи, що підтверджується довідкою № 5138-, та відповідно отримали державну допомогу на проживання.

За вказаними довідками зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

З листа-повідомлення відповідача від 15.01.2024 р. вбачається, що позивачу припинено виплату допомоги на проживання з підстав виявлення у її власності житла, що розташоване на територіях де не ведуться активні (можливі) бойові дії або які не є окупованими, та таке житло має площу понад 13,65 кв.м.

Як зазначалось вище, відповідно до підпункту 5 пункту 2 Постанови № 709 з 01.09.2023 права на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам не мають особи, у власності яких перебуває житлове приміщення/частина житлового приміщення, площею понад 13,65 кв.м. на одного члена сім`ї.

У силу статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З матеріалів справи вбачається, що до членів сім`ї ОСОБА_1 , належать - донька ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 03.03.2023 року) і чоловік ОСОБА_3 ( свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 03.11.2020 року) ( а.с.11-12)

При цьому, ОСОБА_1 , та ї донька ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщені особи зареєстровані за адресою АДРЕСА_6 .

Згідно зі статтею 47 Житлового кодексу України норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Відповідно до статті 47 ЖК України норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу.

Тобто, за приписами підпункту 5 пункту 2 постанови КМУ № 709 від 11.07.2023 року "Деякі питання підтримки внутрішньо переміщених осіб" держава визначила підстави припинення виплат допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Разом з тим, підстава, за якої допомога на проживання продовжує виплачуватися, відповідно до постанови №709, зокрема, якщо внутрішньо переміщена особа має житлове приміщення (частину житлового приміщення площею менш як 13,65 кв.м. на одного члена сім`ї).

Тож, на трьох осіб норма житлової площі складає 40,95 кв.м., тоді як житлова площа квартири позивача становить 15,1 кв.м., а відтак у даному випадку житлова площа на кожного з трьох осіб складає 5,03 кв.м.

Отже, враховуючи приписи постанови КМУ № 709, позивач не втратила право на отримання допомоги на проживання як внутрішньо переміщена особа, оскільки має частину житлового приміщення площею менш як 13,65 кв.м. на одного члена сім`ї.

Щодо доводу відповідача про відсутність в Інформації з Державного реєстру речових прав станом на 10.01.2024 наявність в житловому будинку 2 ( двох) квартир, а акт обстеження житлових умов від 13.02.2024 р., складеним комісією КП «ЖКС «Пересипський» не є належним доказом, то суд враховує наступне.

Як вбачається з даних Державного реєстру речових прав ОСОБА_1 , є власницею частки житлового будинку, який в цілому має житлову площу 37.2 кв.м., то навіть якщо прийняти до уваги вказану позицію відповідача, то із трьох членів сім`ї ОСОБА_1 , вона та її донька є внутрішньо переміщеними особами, які не мають жилої площі в розмірі 13,65 кв.м. ( 37,2 /3 = 12,4 кв.м)

Щодо іншого доводу відповідача, який полягає у тому, що згідно листа -відповідді КПН «ЦПМСД» № 5 ОСОБА_1 було прийнято на посаду помічника лікаря-інтерна з 01.08.2020 та звільнено з посади 29.07.2022, що підтверджує факт проживання позивача в м. Одесі на момент введення воєнного стану (24.02.2022), то суд звертає увагу відповідача, що його повідомлення від 15.01.2024 р. про припинення позивачці у виплаті спірної допомоги обґрунтовано виявленням у неї нерухомого майна житлова площа якого перевищує 13,65 кв.м. на одну особу, а відтак вказаний довід не був покладений в основу такого припинення.

Таким чином, суд, з метою відновлення порушеного права позивача, вважає за необхідне позов задовольнити та визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.01.2024 року та зобов`язати відповідача поновити позивачу виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі з 01.01.2024 року..

У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та " Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

VII. Висновок суду.

Частиною 1 ст. 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

VIII. Розподіл судових витрат.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено судом, при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 211,20 грн., що підтверджується банківським документом. ( а.с. 30).

Враховуючи, що за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, тому судовий збір у сумі 1211,20 грн., підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (просп. Добровольського, буд. 120 А, м. Одеса, 65111, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.- задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення в Пересипському районні Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо припинення виплати ОСОБА_1 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.01.2024р.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення в Пересипському районні Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити ОСОБА_1 виплату допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.01.2024 р.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення в Пересипському районні Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо припинення виплати малолітній дитині - ОСОБА_2 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.01.2024 р.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення в Пересипському районні Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради поновити виплату малолітній дитині - ОСОБА_2 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.01.2024 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1 211,20 ( одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп) гривні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна