Справа № 440/647/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 р. Справа № 440/647/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова) від 21.05.2025 року по справі № 440/647/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2022 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2022 року для перерахунку пенсії № ФП71305/12519 від 04 грудня 2023 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2022 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01 січня 2022 року № ФП71305/12519 від 04 грудня 2023 року, а також здійснити її виплату з урахуванням фактично виплачених сум; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору загальному розмірі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

27 березня 2024 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи № 440/647/24.

14.05.2025 до суду надійшла заява представника позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення по справі № 440/647/24. Зі змісту вказаної заяви вбачається, що заявник стверджує, що відповідно частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 заяву від 14.05.2025 про зміну способу та порядку виконання судового рішення залишено без руху відповідно до вимог частини 10 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України. Встановлено заявнику строк для усунення недоліків заяви протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення заяви без руху, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 908 грн. 40 коп.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі № 440/647/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто заявнику.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 та направити справу до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення, поданої в порядку ст. 378 КАС України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 3 Закону України № 3674-VI за подання заяви про зміну чи встановлення, порядку і строку виконання судового рішення судовий збір не сплачується, при цьому суд першої інстанції помилково відхилив посилання заявника на положення п. 3 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", зазначивши, що вказана норма є загальною порівняно зі спеціальною нормою п.п. 6 п. 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідач по справі не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст.304 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що станом на 21.05.2025, у строк достатній для усунення недоліків, з урахуванням вимог ухвали від 15.05.2025, заявник їх не усунув, а саме не надав до суду оригінал платіжного документу про сплату судового збору у розмірі 908,40 грн.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про повернення позовної заяви, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

З аналізу наведеного вище вбачається, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно з ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, яке підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Отже, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що

14.05.2025 представник позивача звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просить суд: змінити спосіб і порядок виконання рішення суду, на підставі якого Полтавським окружним судом, видано виконавчий лист № 440/647/24 виданий 27.03.2024 року про зобовязання ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2022 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 01.01.202 № ФП 71305/12519 від 04.12.2023 року, а також здійснити її виплату з урахуванням фактично виплачених сум на "стягнення з ГУ ПФУ в Полтавській області недоотриманої заборгованості по пенсії у розмірі 5259,43 грн".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.05.2025 заяву позивача про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення по справі залишено без руху.

Залишаючи без руху заяву ОСОБА_1 про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що за приписами п.3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення встановлена ставка судового збору у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявнику надано термін - 10 календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків заяви шляхом надання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 908,40 грн.

Позивачем подано до суду заяву 19.05.2025, в якій зазначив, що відповідно до Закону України № 4056-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про судовий збір"", який набрав чинності 12.11.2024, у зв`язку із рішенням Конституційного суду України від 13.05.2024 № 6-р(ІІ) 2024 щодо забезпечення обов`язковості судового рішення, встановлено, що судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення.

Водночас, суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позивача.

Колегія суддів звертає увагу, що 14.11.2024 набрав чинності Закон України від 31.10.2024 № 4056-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про судовий збір" у зв`язку з Рішенням Конституційного Суду України від 13 травня 2024 року № 6-р(ІІ)/2024 щодо забезпечення принципу обов`язковості судового рішення" (далі по тексу - Закон № 4056-ІХ).

Законом № 4056-ІХ внесено зміни до ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір", відповідно до яких судовий збір не справляється за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення (п. 2).

Отже, з 14.11.2024, дати набрання чинності Законом № 4056-ІХ, за подання заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення судовий збір не справляється.

Колегія суддів враховує, що заява про зміну способу і порядку виконання рішення Полтавського окружного з адміністративного суду від 19.02.2024 у справі № 440/647/24 подана представником позивача 14.05.2025, тобто після набрання чинності Законом № 4056-ІХ, в силу чого станом на дату її подання судовий збір сплаті не підлягав.

Таким чином, суд першої інстанції, залишаючи заяву позивача про зміну способу та порядку виконання рішення Полтавського окружного з адміністративного суду від 19.02.2024 у справі № 440/647/24 без руху і в подальшому повертаючи заяву, дійшов помилкового висновку щодо необхідності сплати заявником судового збору в розмірі 908,40 грн.

За цим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, приймаються колегією суддів в якості належних.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" ( 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" ( 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно з ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 року по справі № 440/647/24 - скасувати.

Справу № 440/647/24 направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов