Справа № 280/6316/25
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

28 липня 2025 року Справа № 280/6316/25 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративним суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., за участю секретаря Ігнатченко В.Д., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, подану до подання позовної заяви у справі

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду через систему Електронний суд надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, в якій заявник просить суд забезпечити докази шляхом витребування у ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) засвідчені належним чином копії документів, які стали підставою для оголошення у розшук ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКП НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення доказів заявник посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 . 18 травня 2024 року в Україні набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", відповідно до якого всі військовозобов`язані, призовники і резервісти віком від 18 до 60 років повинні оновити свої військово-облікові дані до 16 липня 2024 року. Оновлення даних можна

було здійснити через ТЦК та СП, ЦНАП, або через додаток "Резерв+". ОСОБА_1 дані оновив вчасно, про що міститься відмітка у військово-обліковому документі в додатку "Резерв +". Пізніше в цьому ж додатку з`явилась червона строка із написом, що ОСОБА_1 розшукує ТЦК від 27.03.2025, хоча жодних повісток про виклик до тцк та сп він не отримував, за місцем проживання повістки про виклик також не надходили, правила військового обліку ОСОБА_1 також не порушував. ОСОБА_1 неодноразово намагався з`ясувати причину розшуку, звертався до ТЦК та СП для вирішення питання, що виникло, проте жодної відповіді так і не отримав. Заявник зазначає, що ним також були направлені відповідні запити. Жодної відповіді так і не надійшло. На разі ОСОБА_1 має намір оскаржити дії ІНФОРМАЦІЯ_4 у судовому порядку, зобов`язавши тцк та сп виключити його з розшуку, тому звертається до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви. Вказані докази вкрай необхідні для визначення правильних підстав позову, оскільки відсутність витребуваних документів унеможливлює ОСОБА_1 звернення до суду за захистом своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею.

Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Ухвалою суду від 22.07.2025 призначено судове засідання для розгляду заяви на 28.07.2025.

У судовому засіданні 28.07.2025 представник заявника підтримав заяву про забезпечення доказів з зазначених у ній підстав, просив заяву задовольнити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв або клопотань до суду не направляв.

Розглянувши подану заяву про забезпечення доказів, суд зазначає наступне.

Порядок забезпечення доказів в адміністративному процесі регулюється приписами статей 114-117 КАС України.

Так, відповідно до статті 114 КАС України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Статтею 115 КАС України визначено, що суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Отже, інститут забезпечення доказів в адміністративному судочинстві спрямований на забезпечення здійснення процесу доказування шляхом збирання і закріплення доказів, якщо існують обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

Згідно з пунктами 4, 5 частини першої статті 116 КАС України у заяві про забезпечення доказів зазначаються: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

У контексті вищевикладеного заява про забезпечення доказів повинна містити виклад обставин, які свідчать про небезпеку втрати доказів або неможливість чи ускладнення подання доказів у майбутньому.

Саме це відрізняє заяву про забезпечення доказів від звичайного клопотання про витребування доказів.

Аналізуючи наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18.

Таким чином, забезпечення доказів доцільне та можливе лише за умови існування обставин, які б свідчили про те, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

У заяві ОСОБА_1 в обґрунтування необхідності забезпечення доказів посилається на те, що вказані докази вкрай необхідні для визначення правильних підстав позову, оскільки відсутність витребуваних документів унеможливлює ОСОБА_1 звернення до суду за захистом своїх прав і законних інтересів а відповіді на його запити не надійшло.

Суд наголошує, що вказані заявником обставини не є підставами, визначеними частиною першою статті 114 КАС України, за наявності яких вживаються заходи із забезпечення доказів.

Так, заявник не надав доказів неможливості або ж ускладнення витребування таких доказів судом у разі звернення з позовною заявою, а також не навів обставин, що свідчать про небезпеку втрати таких доказів або про неможливість чи ускладнення подання доказів відповідачем у майбутньому.

У свою чергу, суд не встановив такої умови для забезпечення доказів, як ризик втрати доказів, які просить витребувати заявник.

Відтак суд вважає, що вказана заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 114, 115, 243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала складена у повному обсязі 28.07.2025.

Суддя Н.В. Стрельнікова