Справа № 583/2942/25
Суддя: Плотникова Н. Б.
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/2942/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

третя особа: Охтирський відділ державної виконавчої служби у Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якій просить поновити пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом з огляду на те, що позивач не був належним чином повідомлений про наявність постанови ТЦК та СП; прийняти адміністративний позов до розгляду та відкрити провадження у справі; скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05 грудня 2024 року № 2873 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного штрафу у розмірі 34 000,00 грн. за порушення вимог частини 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Позовні вимоги мотивує тим, що 05.12.2024 року відносно ОСОБА_1 начальником Охтирського РТЦК Думчиковим А.А. була винесена постанова № 2873 про накладення на ОСОБА_1 за порушення ним ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП, згідно якої на нього накладений штраф в розмірі 17 тис. грн. Про винесення постанови № 2873 від 05.12.2024 року про накладення на ОСОБА_1 за порушення ним ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку» за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст.210-1 КУпАП, згідно якої на нього накладений штраф в розмірі 17 тис. грн. ОСОБА_1 не знав, про її існування він довідався лише при отримання постанови ВП №78150137 від 21.05.2025 року про відкриття виконавчого провадження, згідно якої було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34000 грн. На дату складення постанови, а саме на 05.12.2024 року ОСОБА_1 знаходився на лікування в КНП «Центр надання первинної медико-санітарної допомоги» Чупахівської селищної ради Охтирського району, про що свідчить довідка №189 від 27.05.2025 року.

11.07.2025 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить залишити постанову про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 від 05.12.2024 року № 2873/2024/1 - без змін, а позовні вимоги ОСОБА_1 - без задоволення. Заперечення мотивує тим, що відповідно до абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-IX, який набрав чинності 18.05.2024 року, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані. Отже, вищезазначені норми законодавства передбачають три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року (включно), а саме: шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання; шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг; через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста. Разом з тим, позивач у встановлені законом строки свої військо-облікові дані не уточнив, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Вказані обставини підтверджуються інформацією з Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів, що датою уточнення даних є 31.01.2025 року . Доказів уточнення своїх облікових та персональних даних у визначений законом строк позивачем суду не надано. 27.11.2024 року через систему електронного документу обліку до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов Протокол про адміністративне правопорушення від 25.10.2024 стосовно позивача, який був складений уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 оператором мобілізаційного відділення ОСОБА_2 з дотриманням вимог Наказу Міністерства оборони України від 01.01.2024 №3 «Інструкція зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення». 25.11.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 було направлено позивачу рекомендований лист повідомлення, про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП №2873/2024/1 відбудеться 05.12.2024 року о 10 годині в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розгляд справи проводився у відсутності позивача в ІНФОРМАЦІЯ_5 . 08.12.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 було направлено за реєстрацією місця проживання позивачу рекомендованим листом постанову № 2873/2024/1 від 05.12.2025 року, для відома та сплати штрафу. З урахуванням частини 2 статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану на позивача накладено мінімальне адміністративне стягнення передбачене в межах санкції статті 210-1 КУпАП - 17000 гривень. Зважаючи, що під час розгляду справи при наданні пояснень позивачем не були надані докази поважності причини не оновлення даних начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 правомірно винесена оскаржувана постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу 17000 гривень. Оскільки за інформацією Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів, дата уточнення даних є 31.01.2025, тобто з пропущенням передбаченого строку. Отже процедура провадження у вищезазначеній адміністративній справі здійснена на основі суворого додержання закону, застосування заходів адміністративного впливу проведено уповноваженою на те посадовою особою, в межах її компетенції, у точній відповідності з законом. Таким чином при розгляді ІНФОРМАЦІЯ_4 адміністративної справи стосовно позивача повно та всебічно встановлено обставини справи, вірно застосовано норми матеріального та процесуального права які регулюють подібні правовідносини. Справа розглянута уповноваженою на те посадовою особою - начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 в межах його компетенції з дотриманням процедури передбаченої законодавством України, на основі суворого додержання закону. Постанова у справі є обґрунтованою, адміністративне стягнення відповідає матеріалам справи про адміністративне правопорушення, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Котляревський С.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений в передбаченому законом.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений, в відзиві на позовну заяву просить справу розглянути у без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Представник третьої особи - Охтирського відділу державної виконавчої служби у Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений в передбаченому законом порядку.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 2, 3 ст. 268 КАС України).

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Частинами першою та другою ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За приписами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно із ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також ст. 210 КУпАП містить примітку, згідно з якою положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а загальні засади проходження в Україні військової служби закріплені в Законі України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

- військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

- резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

- військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

- військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

- особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

За приписами вимог абзацу 7 частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Отже, враховуючи вимоги абзацу 7 частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абзаців 2-6 частини третьої вказаної норми, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема, уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Приведені вище положення, зокрема, абзацу 7 частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у редакції Закону №3633-ІХ від 11.04.2024, набрали свою силу 18 травня 2024 року.

Поряд з цим, за положеннями пункту 1 частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-IX (надалі - Закон № 3633-IX), зокрема, визначено, що під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року № 2105-IX:

- громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:

- у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Отже, вищезазначені норми законодавства передбачають три шляхи, яким громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме: через центр надання адміністративних послуг, електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

При цьому, останній день вказаного 60-денного строку для уточнення облікових даних припадав на 16.07.2024.

Судом встановлено, що 25.10.2024 р. оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 складено протокол № 2972 відносно ОСОБА_1 .

За змістом вказаного протоколу, 25.10.2024 р. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено, що гр. ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не оновив персональні військово облікові дані, чим порушив ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», абзац 2 частини 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», чим в особливий період, під час мобілізації вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Протокол містить запис про роз`яснення позивачу змісту ст. 63 Конституції України, прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Також у протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11 год. 11 хв. 08.11.2024 р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було повідомлено позивачу ОСОБА_1 , під його особистий підпис у протоколі. ОСОБА_1 отримав копію даного протоколу, що також підтверджується його підписом у протоколі (а.с. 9-10).

27.11.2024 р. за вх.. №14190 до ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, який було направлено ІНФОРМАЦІЯ_7 в порядку ст. 235 КУпАП, що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_1 № 8044 від 19.11.2024 р. (а.с. 48).

25.11.2024 р. ІНФОРМАЦІЯ_8 направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлення про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП № 2873 відбудеться 05.12.2024 р. о 10.00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 , каб. № 18 (а.с.46).

05.12.2024 р. начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 та виніс постанову № 2873/2024/1 про накладення на гр.. ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000,00 грн. за порушення абзацу 2 частини 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», який протягом 60 днів з дня набрання чинності Указу Президента України від 6 травня 2024 року №271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» не уточнив свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, вчинене в особливий період.

Підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказана постанова не містить (а.с. 11).

08.12.2024 р. ІНФОРМАЦІЯ_8 направлено копію постанови про адміністративне правопорушення № 2873/2024/1 направлено на адресу ОСОБА_1 (а.с. 50).

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши доводи учасників справи, суд вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Так, за приписами примітки до статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Отже, з аналізу приведених норм випливає, що відповідальність за статтями 210 та 210-1 КУпАП не застосовується у випадку коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Реєстру) визначає Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі по тексту Закон № 1951-VIII).

У відповідності до положень частини першої статі 5 Закону № 1951-VIII держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

За приписами частини другої статті 5 Закону № 1951-VIII, держатель Реєстру:

1) забезпечує технологічне функціонування Реєстру, для чого утворює уповноважений орган адміністрування Держателя Реєстру;

2) вносить на розгляд Кабінету Міністрів України пропозиції щодо Порядку ведення Реєстру, в яких визначає процедури збирання, зберігання, обробки та використання відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

3) організовує взаємодію Реєстру з іншими реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних щодо отримання (обміну) інформації, визначеної статтями 6-9 цього Закону, відповідно до Закону України "Про публічні електронні реєстри";

4) забезпечує розвиток та модернізацію програмних та апаратних засобів Реєстру;

5) надає органам адміністрування та ведення Реєстру право доступу до бази даних Реєстру;

6) здійснює інші повноваження, передбачені законом.

Згідно з частиною п`ятою статті 5 Закону № 1951-VIII, органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

У відповідності до частин восьмої та дев`ятої статті 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.

За приписами частини третьої статті 14 Закону № 1951-VIII визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Даною частиною статті 14 Закону № 1951-VIII передбачено перелік органів, від яких органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді інформацію через електронну інформаційну взаємодію.

Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України "Про публічні електронні реєстри", "Про розвідку" та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.

З аналізу приведених вище положень Закону № 1951-VIII вбачається, що персональні дані військовозобов`язаного можуть бути отримані органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, до яких відносить і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими державними органами.

Як вбачається зі спірної постанови № 2873/2024/1 від 05.12.2024, позивача притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП саме у зв`язку з неуточненням протягом 60 днів своїх персональних даних.

В той же час, відповідачем не надано до суду доказів вчинення відповідачем дій щодо отримання персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статтею 14 Закону № 1951-VIII, та доказів неможливості отримання персональних даних позивача у наведений спосіб.

Відповідно до положень частини третьої статті 14 Закону № 1951-VIII, органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді від, зокрема:

1) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, - відомості, зазначені у пунктах 1-5, 8, 8-1, 10, 11 частини першої статті 7 цього Закону;

2) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, - відомості, зазначені у пунктах 1-7, 9, 9-1, 14, 21, 26 частини першої статті 7 цього Закону;

10) Міністерства внутрішніх справ України та інших центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України, - відомості, зазначені у пунктах 1-7, 9, 9-1, 14, 15, 15-1, 20, 20-1, 21, 24, 26, 27, 32 частини першої статті 7 цього Закону;

15) центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту населення, - відомості, зазначені у пунктах 7, 7-1, 8, 8-1, 11, 17, 33 частини першої статті 7 цього Закону;

17) централізованої системи державних установ, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, соціального захисту від безробіття, - відомості, зазначені у пунктах 1-4, 7, 13, 16-2, 25 частини першої статті 7 цього Закону;

Доводи відповідача про те, що жодна база даних не містить відомостей про фактичне місце проживання позивача, номери його засобів зв`язку, а також адреси електронної пошти, суд вважає безпідставними, адже вони спростовуються приведеними вище приписами пунктів 7, 7-1 частини першої статті 7 та частини третьої статті 14 Закону № 1951-VIII.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень саме на відповідача у справі покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Втім, обставин, які підтверджують неможливість отримання відповідачем відомостей щодо персональних даних ОСОБА_1 у спосіб, встановлений у примітці до ст. 210 КУпАП, відповідачем суду не надано.

Таким чином, доказів в підтвердження правомірності спірної постанови, враховуючи примітку до ст. 210 КУпАП, відповідачем суду не надано.

Крім того, ні протокол, ні постанова не містять посилань, що саме ці дані у позивача змінилися та підлягали оновленню.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови неможливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, що відповідачем не доведено.

Крім того, судом встановлено, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст. 268, 278 КУпАП, а саме: не дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою Наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 05.01.2024 за № 36/41381 (далі Інструкція).

Згідно з п. 3 Розділу ІІ Інструкції у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Отже, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.

Вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об`єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана, зокрема, військовозобов`язаному для захисту своїх прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки:

«Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа».

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 року у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 року у справі № 05/7145/16-а, від 21.05.2020 року у справі № 286/4145/15-а, від 3103.2021 року у справі № 676/752/17 та від 25.05.2022 року у справі № 465/5145/16-а.

Суд зазначає, що відповідачем не надано до суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували, що позивача було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що 25.10.2024 р. оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 складено протокол № 2972 відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

У протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11 год. 11 хв. 08.11.2024 р. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було повідомлено позивачу ОСОБА_1 , під його особистий підпис у протоколі. ОСОБА_1 отримав копію даного протоколу, що також підтверджується його підписом у протоколі (а.с. 9-10).

27.11.2024 р. за вх.. №14190 до ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, який було направлено ІНФОРМАЦІЯ_7 в порядку ст. 235 КУпАП, що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_1 № 8044 від 19.11.2024 р. (а.с. 48).

25.11.2024 р. ІНФОРМАЦІЯ_8 направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлення про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП № 2873 відбудеться 05.12.2024 р. о 10.00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 , каб. № 18 (а.с.46).

Однак суду не надано належних і допустимих доказів про отримання позивачем вказаного повідомлення.

05.12.2024 р. начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 та виніс постанову № 2873/2024/1 про накладення на гр.. ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000,00 грн. за порушення абзацу 2 частини 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», який протягом 60 днів з дня набрання чинності Указу Президента України від 6 травня 2024 року №271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» не уточнив свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, вчинене в особливий період.

Підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вказана постанова не містить (а.с. 11).

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього. Крім того, до позовної заяви позивачем додано довідку «Центру первинної медико-санітарної допомоги» Чупахівської селищної ради від 27.05.2025 р. №189 про те, що ОСОБА_1 з 28.11.2024 р. по 08.12.2024 року знаходився на лікуванні в денному стаціонарі (а.с.14).

В свою чергу, відповідачем не надано доказів, які б свідчили, що позивач був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що докази належного повідомлення позивача про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення 05 грудня 2024 року відсутні.

Такими діями відповідач порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, оскільки недотримався порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постановах від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17 та від 05.03.2020 у справі № 607/7987/17.

Суд погоджується з доводами представника позивача про те, що неналежне повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення фактично позбавило позивача права на захист, на подання усних чи письмових пояснень, що є грубим порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Водночас як установлено судом, приймаючи спірну постанову, відповідач, у порушення норм ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановив чи сповіщено своєчасно особу, яка бере участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, що призвело до винесення постанови з порушенням норм процесуального права.

Відповідач у порушення ч. 2 ст. 77 КАС України не надав суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КУпАП України.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 05.12.2024 р. щодо ОСОБА_1 .

За таких обставин постанову № 2873/2024/1, винесену 05.12.2024 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 254, 256, 277-279, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову № 2873/2024/1 про накладення адміністративного стягнення, винесену 05.12.2024 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн., провадження по справі закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Плотникова Н.Б.