Справа № 560/8017/25
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8017/25
РІШЕННЯ

іменем України

28 липня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за період січень 2025 року квітень 2025 року відповідно Порядку виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період січень 2025 квітень 2025 року відповідно Порядку виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 04.01.2024 позивач призваний у Збройні Сили України під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 .

26 серпня 2024 року близько 21.00 год, за місцем тимчасового проживання у м. Краматорськ, Донецької області, під час проходження військової служби за невстановлених обставин, внаслідок мінно-вибухової травми Позивач отримав тяжке поранення, що призвело до незворотної втрати зору та інших тяжких наслідків, що підтверджується доданими медичними документами. Усі особисті документи Позивача було втрачено під час його транспортування до медичного закладу. Після отримання тяжкого поранення Відповідач не виплачував Позивачу під час лікування, з січня 2025 року і дотепер усі складові грошового забезпечення.

Ухвалою суду відкрито провадження у адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вказує, що не вчиняв будь-яких протиправних дій з боку військової частини НОМЕР_1 та вважає безпідставними позовні вимоги.

Від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній просить задовольнити позовні вимоги.

Від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 і 26 серпня 2024 року, внаслідок вибуху ручної гранати, отримав поранення, в зв`язку з яким з 27 серпня 2024 року по 28 лютого 2025 року безперервно проходив лікування.

За фактом отримання 26.08.2024 поранення штаб-сержантом ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 проведено службове розслідування обставин, причин та умов даної події та, відповідно до результатів службового розслідування (акт службового розслідування №11576кп від 26.11.2024 року, наказ командира військової частини НОМЕР_1 №1825-од від 26.11.2024) встановлено, що поранення колишнього командира 2 кулеметного відділення кулеметного взводу НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 штаб-сержанта ОСОБА_1 , що перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , одержане 26 серпня 2024 року, за місцем тимчасового проживання військовослужбовця у місті Краматорськ Донецької області, під час перебування в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок вибуху гранати на кухні приватного будинку через порушення правил поводження з предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, і є таким що не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби. Відповідно до висновків службового розслідування військовою частиною НОМЕР_1 видано довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) форми Додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в ЗС України(вих.2761 від 24.02.2025),згідно якої травмування (поранення) 26.08.2024 ОСОБА_1 є таким, що не пов`язано з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до наявної інформації щодо виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 вбачається, що за весь період перебування на лікуванні та реабілітації протягом чотирьох місяців поспіль з дати вибуття з військової частини для лікування ( по грудень 2024 року) позивачу нараховано та виплачено в повному обсязі належне грошове забезпечення. В склад грошового забезпечення не включалася додаткова винагорода на період воєнного стану в розмірі 100 тисяч гривень, оскільки поранення військовослужбовцем було отримане не під час виконання обов`язків під час захисту Батьківщини.

Після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах, а саме, з 28 грудня 2024 року позивачу призупинено виплату грошового забезпечення в зв`язку з відсутністю висновку лікарняного закладу (військово лікарської комісії) щодо потреби у тривалому лікуванні стосовно зазначеного військовослужбовця.

Позивач не погоджується з такою невиплатою грошового забезпечення за період з січня 2025 року, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Суд зазначає, що підставою для звернення до суду з позовом є факт ненарахування та невиплати позивачу військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 за період січень 2025 року - квітень 2025 року грошового забезпечення в розмірах відповідно до чинного законодавства, що не заперечує відповідач.

Таким чином, єдиною обставиною, яка підлягає перевірці судом на відповідність закону, є правомірність або неправомірність дій (бездіяльності) відповідача щодо невиплати позивачу грошового забезпечення за період січень 2025 року квітень 2025 року.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони від 07.06.2018 №260 (надалі - Порядок 260).

Зазначений порядок виданий відповідно та на виконання норм Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Відповідно до вимог п.9, п.15 Порядку 260 грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини.

Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.

Грошове забезпечення не виплачується за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Крім того, пунктом 17 Порядку 260 зазначено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Відповідно до окремого рішення (доручення) Міністра оборони України №3740/уд від 22.06.2024 року (додається) визначено, що грошове забезпечення після чотирьох місяців(але не більше ніж за дванадцять місяців поспіль) безперервного перебування військовослужбовців на лікуванні виплачувати на підставі висновку ВЛК про потребу у тривалому лікуванні. Цей висновок є підставою для виплати грошового забезпечення за період лікування понад чотири місяці ( не більше дванадцять місяців) .

Наведений порядок виплати грошового забезпечення понад чотири місяці лікування поспіль додатково роз`яснює Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України №220/13/19696 від 03.04.2025.

Позивачем визнається той факт, що після чотирьох місяців безперервного перебуванні на лікуванні він не проходив медичний огляд ВЛК на предмет потреби у тривалому лікуванні і такий висновок ВЛК для військової частини НОМЕР_1 ним не надавався.

Однак, представник позивача не наводить жодних правових обґрунтувань того, що виплата грошового забезпечення в даному випадку має здійснюватися і без такого висновку ВЛК про потребу у тривалому лікуванні.

Відповідно до п.6.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008№ 402 для вирішення питання потреби у тривалому лікуванні військовослужбовець направляється на медичний огляд начальником (керівником) відділення або профільним головним (провідним) фахівцем закладу охорони здоров`я (установи), у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється відповідної посадової особи. Тобто, направлення для медичного огляду здійснюється лікувальним закладом шляхом запису у медичній книжці хворого. Слід зазначити, що військовослужбовець, який тривалий час перебуває на лікуванні, вправі звернутися до медичного персоналу лікувального закладу з проханням скерувати його для проведення будь-якого медичного огляду.

В даному випадку, виплата грошового забезпечення була призупинена із січня 2025 року з причини відсутності висновку ВЛК про потребу у тривалому лікуванні, однак, позивачем не вчинено жодних дій для забезпечення проходження ним відповідного медичного огляду та отримання висновку ВЛК для поновлення виплати грошового забезпечення. В свою чергу, військова частина не має повноважень вказувати лікувальному закладу які медичні огляди слід проводити стосовно осіб, які перебувають на лікуванні.

Стосовно визначення позивачу 30 календарних днів звільнення від виконання службових обов`язків відповідно до довідки ВЛК від 28.02.2025 №276 суд зазначає, що 28 лютого 2025 року позивач був виписаний з лікувального закладу. Особа, визнана непридатною до військової служби, може бути направлена після виписки з лікувального закладу до ТЦК та СП, де зобов`язана встати на тимчасовий облік до отримання документів про звільнення з військової служби або може прибути особисто до військової частини для отримання документів для звільнення. На період перебування у військовій частині, на підставі рекомендації ВЛК, військовослужбовець звільняється від виконання службових обов`язків. Рішення про звільнення від виконання службових обов`язків військовослужбовця приймається командиром (начальником). Після виписки 28.02.2025 року з лікувального закладу позивач не прибув 01.03.2025 року ні до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ні до військової частини НОМЕР_1 . Місцезнаходження військовослужбовця (позивача) невідоме та з 01.03.2025 року він вважається таким , що відсутній на службі без поважних причин. Виплата грошового забезпечення зазначеній категорії військовослужбовців не передбачена Порядком 260.

Суд зазначає, що призупинення виплати грошового забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні військовослужбовця позивача в лікарняних закладах є вимогою законодавства, отже посадові особи військової частини НОМЕР_1 зобов`язані діяти в межах цих вимог.

Відповідно до пункту 11 статті 10-1 Закону "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей": Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення не може перевищувати 12 місяців поспіль. Огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про потребу у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування.

Висновок військово-лікарської комісії про потребу у тривалому лікуванні є підставою для продовження часу перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення на строк, визначений у такому висновку.

У п.6.13 Положення 402 визначено, що медичний огляд ВЛК з метою визначення потреби у тривалому лікуванні проводиться не пізніше ніж через чотири місяці від початку лікування. Постанова ВЛК про продовження тривалого лікування оформляється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає та направляється посадовій особі, яка видала направлення на медичний огляд.

У п.20.3. Положення 402 зазначено, що при медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймаються постанови такого змісту: в) Потребує: тривалого лікування протягом _____ календарних днів (постанова приймається щодо військовослужбовців після проведення лікування (за необхідності хірургічного), стабілізації стану хворого та у разі прийняття рішення, що військовослужбовець потребує тривалого строку безперервного перебування в закладах охорони здоров`я (установах) на лікуванні та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) в цілому чотирьох місяців підряд.

Враховуючи вимоги вищенаведених нормативних актів, підставою для продовження перебування на лікуванні та виплати грошового забезпечення військовослужбовцю після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні є рішення командира частини, яке приймається на підставі висновку ВЛК про потребу у тривалому лікуванні. У разі ненадходження до військової частини із медичного закладу або ВЛК висновку про необхідність подальшого лікування виплата грошового забезпечення, в тому числі додаткової винагороди, не здійснюється. У разі надходження таких документів до військової частини, приймається рішення про поновлення виплати грошового забезпечення та здійснюється донарахування грошового забезпечення та додаткової винагороди за весь час перебування військовослужбовця на лікуванні.

У зв`язку з ненадходженням до військової частини НОМЕР_1 висновку ВЛК про потребу у тривалому лікуванні позивача після завершення чотиримісячного безперервного строку перебування на лікуванні, з 01 січня 2025 року йому припинено нарахування та виплату грошового забезпечення.

Такі дії військової частини НОМЕР_1 повністю відповідають встановленому порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям.

Суд зазначає, що оскільки відсутні будь-які протиправні дії з боку військової частини НОМЕР_1 а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки, позивач був звільнений від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя О.П. Шевчук