Справа № 420/34565/24
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/34565/24

Перша інстанція: суддя Аракелян М.М.,

повний текст судового рішення

складено 06.06.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач-1, Укртрансбезпека), Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області (далі відповідач-2), в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області від 08.07.2024 року №ПШ061527 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області від 08.07.2024 року №ПШ061527 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову; вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області від 08.07.2024 року №ПШ061527 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 року позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Укртрансбезпеки за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 968,96 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.

Дану справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

27.05.2025 року до суду першої інстанції надійшла заява представника позивача (сформована в системі «Електронний суд» 26.05.2025 року), у якій представник просив суд ухвалити у справі додаткове судове рішення щодо розподілу судових витрат; стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 726,72 грн..

30.05.2025 року до суду першої інстанції надійшла заява-заперечення Укртрансбезпеки (сформована в системі «Електронний суд» 29.05.2025 року), у якій відповідач просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про стягнення з Укртрансбезпеки на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу адвоката та, зокрема, зазначав, що інформація, яка міститься у акті передачі-приймання наданих послуг, зокрема перелік наданих послуг, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару ycпixy», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так i оцінювати їх необхідність (така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18). Позивачем не надано належних доказів та аргументів щодо доцільності стягнення судових витрат з відповідача. Відповідно до підпункту 26 пункту 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань забезпечує ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів. Тому стягнення судових витрат у розмірі 6000,00 з Укртрансбезпеки призведе до економічно необґрунтованих збитків державного бюджету.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.06.2025 року заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Укртрансбезпеки на користь ОСОБА_1 5000,00 грн. витрат на професійну допомогу та 726,72 грн. витрат зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову. В решти вимог заяви відмовлено.

Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення частково, суд першої інстанції враховуючи незначну складність справи, що розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження; виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значення справи для позивача, та застосовуючи критерії розумності та співмірності розміру судових витрат, дійшов висновку, що співмірним розміром витрат на правничу допомогу є сума 5000,00 грн..

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник позивавідповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

За змістом статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно п.п.1, 2, 6 ч.ч.1, 2 ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно ст.28 Правил адвокатської етики, затверджених 09.06.2017 року з`їздом адвокатів України, формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту є гонорар.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Відповідно до ст.30 Закону України від 05.07.2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З наведених правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи та підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Також відповідно до ч.ч.6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, в обґрунтування понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. представником позивача додано до заяви від 27.05.2025 року копії: договору про надання правової допомоги №25-1/10-24 від 25.10.2024 року, копію додаткової угоди від 23.05.2025 року до цього договору, копію акту приймання-передачі наданої правової допомоги згідно Договору №25-1/10-24 від 25.10.2024 року та Додаткової угоди до цього Договору від 23.05.2025 року.

З матеріалів справи вбачається, що 25.10.2024 року адвокатом Дудка Світланою Сергіївною (Адвокат), з однієї сторони та ОСОБА_1 (Клієнт) був укладений договір про надання правової допомоги №25-1/10-24, за умовами якого Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу з питань представництва інтересів Замовника в органах Судової влади України, а також інших органах в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами. Адвокат, зокрема, відповідно до узгоджених Сторонами доручень: представляє Замовника з усіма правами, які надано законом позивачу (цивільному позивачу та відповідачу), відповідачу, потерпілому, третій особі, свідку, заявнику, скаржнику, у тому числі з правом пред`явлення позову, зміни підстави або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, пред`явлення зустрічного позову (п.п.1.1, 1.2 Договору).

Згідно пунктів 3.1 - 3.2 Договору за правову допомогу, передбачену в п.п.1.1., 1.2 Договору Замовник сплачує Адвокату гонорар відповідно до Додаткових угод до Договору та актів виконаних робіт. В ціну Договору не включені фактичні витрати щодо виконання Адвокатом зобов`язань за Договором.

23.05.2025 року сторонами укладена додаткова угода до Договору №25-1/10-24, відповідно до якої сторони погодили, що гонорар Адвоката згідно даної Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги №25-1/10-24 від 25.10.2024 року у судовій справі №420/34565/24 в суді першої інстанції (Одеський окружний адміністративний суд) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області від 08.07.2024 року №ПШ061527 про застосування адміністративно-господарського штрафу становить фіксовану суму 6000,00 гривень за надання наступної правової допомоги у вказаній справі:

- консультація з правових питань щодо оскарження в судовому порядку постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області від 08.07.2024 року №ПШ061527 про застосування адміністративно-господарського штрафу;

- аналіз чинного законодавства та судової практики з питань оскарження в судовому порядку постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області від 08.07.2024 року №ПШ061527 про застосування адміністративно-господарського штрафу;

- підготовка та подання адміністративного позову про оскарження постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області від 08.07.2024 року №ПШ061527 про застосування адміністративно-господарського штрафу;

- підготовка та подання заяви про забезпечення адміністративного позову про оскарження постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області від 08.07.2024 року №ПШ061527 про застосування адміністративно-господарського штрафу;

- вивчення доводів відзиву на позовну заяву та доданих до нього доказів;

- підготовка та подання відповіді на відзив на позовну заяву.

23.05.2025 року позивачем та адвокатом Дудка С.С. був підписаний акт приймання-передачі наданої правової допомоги згідно Договору №25-1/10-24 від 25.10.2024 року та Додаткової угоди до цього Договору від 23.05.2025 року, відповідно до якого Адвокатом надано наступну правову допомогу, Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатом:

- консультація з правових питань щодо оскарження в судовому порядку постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області від 08.07.2024 року №ПШ061527 про застосування адміністративно-господарського штрафу;

- аналіз чинного законодавства та судової практики з питань оскарження в судовому порядку постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області від 08.07.2024 року №ПШ061527 про застосування адміністративно-господарського штрафу;

- підготовка та подання адміністративного позову про оскарження постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області від 08.07.2024 року №ПШ061527 про застосування адміністративно-господарського штрафу;

- підготовка та подання заяви про забезпечення адміністративного позову про оскарження постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області від 08.07.2024 року №ПШ061527 про застосування адміністративно-господарського штрафу;

- вивчення доводів відзиву на позовну заяву та доданих до нього доказів;

- підготовка та подання відповіді на відзив на позовну заяву.

Розмір гонорару Адвоката згідно Договору №25-1/10-24 від 25.10.2024 року та Додаткової угоди до цього договору від 23.05.2025 року і даного Акту становить 6000,00 грн..

Підписанням цього Акту Сторони підтверджують, що згідно Договору №25- 1/10-24 від 25.10.2024 року та Додаткової угоди до цього договору від 23.05.2025 року правова допомога надана повністю, роботи виконані, у Сторін відсутні претензії та зауваження щодо наданої правової допомоги.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що оцінивши витрати з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, апелянт дійшов висновку, що ця справа не потребувала витрат значного часу, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, а тому вважає справедливим відмовити у відшкодуванні витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суду необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 року у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Колегія суддів зазначає, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 5 статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Отже, перевіривши обґрунтованість заявлених представником позивача до відшкодування витрат у розрізі видів наданих адвокатом послуг, складність юридичних питань, які були предметом дослідження в суді, та враховуючи те, що справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного провадження без виклику сторін, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок відповідача в розмірі 6000,00 грн. є неспівмірною, а тому розумно обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу є витрати в розмірі 5000,00 грн., оскільки дана сума є співмірною до предмету спору, складності даної справи та об`єму виконаних робіт.

Щодо стягнення витрат зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 726,72 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Позивачем при поданні заяви про забезпечення позову був сплачений судовий збір у вищезазначеній сумі, що підтверджується квитанцією ID: 1048-8987-7655-7458 від 06.11.2024 року (а.с.54).

Отже, враховуючи те, що як зазначено вище, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволенні, всі судові витрати в тому числі і витрати на сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України.

За таких обставин, оцінюючи викладене в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька