Справа № 201/8537/25
Суддя: Покопцева Д. О.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУН № 201/8537/25
Провадження № 2-а/201/81/2025
УХВАЛА

28 липня 2025 року суддя Соборного районного суду міста Дніпра Покопцева Д.О., ознайомившись із матеріалами адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до начальника відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

08.07.2025р. до Соборного районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 до начальника відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2025р. для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Батманову В.В.

Ухвалою від 10.07.2025р., суддею Батмановою В.В. заявлений самовідвід по даній справі. Справу № 201/8537/25 передано до канцелярії суду для виконання вимог ч. 1 ст. 31 КАС України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2025р. для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Антонюка О.А.

Ухвалою від 15.07.2025р., суддею Антонюком О.А. заявлений самовідвід по даній справі. Справу № 201/8537/25 передано до канцелярії суду для виконання вимог ч. 1 ст. 31 КАС України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2025р. для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Покопцеву Д.О.

Ухвалою від 18.07.2025р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, та надано строк - 3 дні для усунення недоліків.

21.07.2025р. через підсистему «Електронний суд» позивачем подана заява про усунення недоліків, встановлених ухвалою від 18.07.2025р.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подана заява щодо зміни підсудності даної справи, оскільки суддею Покопцевою Д.О. по відношенню до нього проводяться багаторічні психічні тортури на підтвердження чого, долучив заяву про вчинення кримінального правопорушення за ст. 367 КК України суддею Покопцевою Д.О. за халатне відношення к своїм посадовим обов`язкам. Дана заява була спрямована ОСОБА_1 начальнику відділу забезпечення діяльності у сфері запобігання та протидії корупції Дніпропетровської обласної прокуратури. Також просив відвести суддю Покопцеву Д.О. від розгляду даної справи.

Відповідно до частини першої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з частиною першою статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частинами 1-2 статті 40 КАС України визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу, яка оформлюється окремим документом.

Як установлено у пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалені резолюцією №2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

За змістом пункту 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі Газета Україна-центр проти України від 15 жовтня 2010 року, відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі Фей проти Австрії (Fey v. Austria,) від 24.02.1993, пункти 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, пункт 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 104-106 рішення Європейського суду з прав людини у справі Олександр Волков проти України від 9 квітня 2013 року зазначено таке.

Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ)

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III)

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86).

На думку судді, у даному випадку не встановлено обставин, які б свідчили про її необ`єктивність при розгляді цієї справи і про заінтересованість судді у результаті розгляду справи.

Водночас, враховуючи той факт, що позивач намагається дискредитувати суддю Покопцеву Д.О. подаючи заяву до органів прокуратури про вчинення нею нібито кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України за халатне відношення к своїм посадовим обов`язкам, тому з метою гарантування розгляду справи неупередженим та незалежним судом, а також для того, щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості судді Покопцевої Д.О. під час розгляду позовної заяви, існують правові підстави для самовідводу судді Покопцевої Д.О. від розгляду даної справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 241, 256 Кодексу адміністративного судочинства України

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід від розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до начальника відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Передати адміністративну справу № 201/8537/25 за позовом ОСОБА_1 до начальника відділення поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення для визначення іншого судді в порядку ст. 31 КАС України.

Ухвала не оскаржується.

Суддя: Д.О. Покопцева