Справа № 380/15570/21
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 рокуСправа № 380/15570/21 пров. № А/857/23119/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Хобор Р.Б.,

при секретарі судового засідання Гладкій С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Альтера» до Головного управління ДПС у Львівській обласні про скасування податкових повідомлень рішень, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Альтера» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року (суддя Гавдик З.В., м.Львів, повний текст складено 5 травня 2025 року), -

ВСТАНОВИВ:

Ще у вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БК Альтера» (далі ТОВ) звернулося до суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (далі ГУДПС), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 01.09.2021 №№2, 2 (далі ППР №№160, 180 відповідно).

18 липня 2023 року рішенням Львівського окружного адміністративного суду у даній справі, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2024 року вказані судові рішення скасовано. Адміністративну справу направлено на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Частково задовольняючи касаційну скаргу позивача, касаційний суд, зокрема, звернув увагу, що податковий орган в акті перевірки від 06.08.2021 №16000/13-01-09-02/41863213 (далі Акт) посилається на два різні періоди перевірки:

- 01.10.2020 - 28.02.2021 ТОВ отримало - 429966,71 літрів пального на суму - 6211394,2 грн (що не перевищують 1000 куб.м. це 1000000 літрів);

- 01.10.2019 - 30.09.2020 ТОВ отримало - 1050714,37 літрів пального (що перевищує 1000 куб.м. це 1000000 літрів).

Матеріали перевірки містять суттєві розбіжності щодо того, який період урахований для визначення кількості отриманого пального 01.10.2020 - 28.02.2021 за який ТОВ отримало - 429966,71 літрів чи 01.10.2019 - 30.09.2020 - 1050714,37 літрів пального. Тобто, податковий орган охопив два календарні роки замість одного календарного року.

Згідно з договором оренди нежитлового приміщення від 01.03.2020, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Львівторгкольормет» та ТОВ (далі Договір), позивач лише з 01.03.2020 проводив зберігання пального за адресою: м.Львів вул.Пластова, 11/а (далі Адреса).

Загальна місткість резервуарів, що використовується для зберігання пального - 14000 літрів (не перевищує 200 куб.м.) (ліцензія на право зберігання пального виключно для власного споживання та промислової переробки від 01.04.2020 №2000742 терміном дії з 01.04.2020 до 01.04.2025 (далі Ліцензія).

Поряд із цим, з акцизної накладної форми «П» до 01.03.2020, убачається, що зазначено адресу зберігання пального позивачем: Адреса.

Однак, графа у якій зазначено адресу називається «адреса місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання - не платник податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової проробки».

Зокрема, графа вказує також на використання позивачем пального для власних потреб.

Під час нового розгляду справи необхідно з`ясувати, чи отримання пального було для ТОВ реалізацією пального в розумінні податкового законодавства, чи таке пальне використовував для власних потреб, яке позивач придбав у платника акцизного податку, чи було ТОВ платником акцизного податку, чи була кількість отриманого пального більшою 1000 куб.м. протягом календарного року та за який саме період було накладено санкції у разі такого перевищення. Крім того необхідно дослідити питання зберігання пального загальною місткістю резервуарів, що використовувалось для зберігання пального, що не перевищило 200 куб.м.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі, з покликанням на вимоги підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК), вказує, що зі змісту Договору, саме з 01.03.2020 ТОВ могло бути розпорядником території за Адресою.

Суд першої інстанції прислухавшись до висновків Верховного Суду в частині обрання періоду перевірки в межах календарного року, разом з тим, для обрахунку об`єму пального помилково взяв до уваги також місяці (січень та лютий 2020 року), які не охоплюються Договором. Не враховуючи ці місяці, за період з 01.03.2020 по 30.09.2020, ТОВ отримано 970 куб.м. пального, що не перевищує ліміт в 1000 куб.м.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що за період з січня по жовтень 2020 року позивач отримав понад 1000 куб.м. пального (1101.7 куб.м.), що перевищило допустимий ліміт, після якого територія зберігання пального вважається акцизним складом, що вимагає реєстрації.

За період з 01.10.2020 по 28.02.2021 ТОВ отримало 429966,71 літрів пального (без роздрібного продажу), використавши для власного споживання 427098 літрів, загальною вартістю 6211394,2 грн, а позивач не був зареєстрований платником акцизного податку на момент проведення цих операцій, зареєстрований лише 24.03.2021.

Такі висновки суду першої інстанції по суті спору відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, відтак вказане судове рішення необхідно залишити без змін, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з врахуванням встановленого судом першої інстанції, встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 06.08.2021 на підставі направлень та наказу працівниками контролюючого органу складено Акт про результати фактичної перевірки з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обігу пального, контроль за виконанням якого покладений на органи ДПС

Перевіркою встановлено наступне:

до перевірки ТОВ було надано первинні документи за період 01.01.2020 по 30.06.2021, а саме: оборотно-сальдові відомості по рахунку 203 (помісячно). Акти списання товарів (помісячно).

Пальне ТОВ зберігає за Адресою (Договір), загальною місткістю резервуарів, що використовуються для зберігання пального 14000 літрів (Ліцензія).

Згідно наданих до перевірки оборотно-сальдових відомостей по рахунку 203 (помісячно) та даних єдиного реєстру акцизних накладних (ЄРАН) за період з 01.10.2019 по 30.09.2020 ТОВ було отримано 1050714,37 літрів пального (приведених до температури 15 °С) (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), отже ТОВ отримано пальне об`ємом понад 1000 куб.м. (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії) протягом календарного року.

За період з 01.10.2020 по 28.02.2021 ТОВ було отримано 429966,71 літрів пального (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії) та відпущено (використано) для власного споживання пальне в кількості 427098 літрів пального на суму 6211394,2 грн без реєстрації платником акцизного податку в порядку, передбаченому ПК.

З період 01.10.2020 по 28.02.2021 ТОВ платником акцизного податку не було зареєстроване, чим порушено підпункт 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК та акцизний склад - у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового не був зареєстрований, чим порушено підпункт 230.1.2 (б) пункту 230.1 статті 230 ПК.

В порушення пункту 85.2 статті 85 ПК, для проведення перевірки ТОВ станом на 05.08.2021 не було надано весь перелік первинних та бухгалтерських документів, які були витребувані запитом від 27.07.2021 (запит отримано в.о. директора ТОВ 28.07.2021) зокрема:

- технічні паспорти на резервуари, паливороздавальні/оливороздавальні колонки, рівнеміри-лічильники (або пристрої для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі), які розташовані за адресою акцизного складу;

- акти вводу в експлуатацію резервуарів, паливороздавальні/оливороздавальних колонок, рівнемірів-лічильників (або пристрої для вимірювання рівня або відсотка голеного у резервуарі), які розташовані за адресою акцизного складу;

- документи про результати повірки або оцінки витратомірів-лічильників (або паливороздавальних колонок/оливороздавальних колонок), розташованих за адресою акцизного складу;

- документи про результати повірки або оцінки, або калібрування рівнемірів- лічильників (або пристроїв для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі), якими обладнані резервуари (ємності) за адресою акцизного складу.

Відтак, контролюючий орган дійшов до висновку про порушення позивачем:

- підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК, за яке передбачена відповідальність пунктом 117.3 статті 117 ПК;

- підпункту 230.1.2 (б) пункту 230.1 статті 230 ПК, за яке передбачена відповідальність пунктом 128-1.2 статті 128-1 ПК;

- пункту 85.2 статті 85 ПК, за яке передбачена відповідальність пунктом 121.1 статті 121 ПК, однак відповідно до пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК з врахуванням змін і доповнень встановлений мораторій на застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення податкового законодавства, вчинених за період з 01.03.2020 по останній день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

На підставі Акта, відповідачем винесено ППР:

- №160, яким за порушення підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК, на підставі підпункту 54.2.2 пункту 54.3 статті 54 та пункту 128-1.2 статті 128-1 ПК застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції в розмірі 1000000 грн;

- №180, яким за порушення підпункту 212.3.4 пункту 212.3 статті 212 ПК на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та пункту 117.3 статті 117 ПК застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції в розмірі 6211394,20 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Згідно із підпунктами 14.1.224, 14.1.224-1 пункту 14.1 статті 14 ПК, розпорядник акцизного складу суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення і перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.

Згідно із пунктом «б» абзацу шостого підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК, платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Відповідно до пункту 128-1.2 статті 128-1 ПК, відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 грн.

Обов`язок з реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (СЕАРП) має платник податку - розпорядник акцизного складу. Невиконання цього обов`язку з вини розпорядника акцизного складу має наслідком притягнення його до відповідальності згідно вказаної вище норми.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон №481/95-ВР) місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування; зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Згідно із підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК, реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь- які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

За приписами підпункту 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 ПК, розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.

Не вважаються реалізацією пального операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України: у споживчій тарі ємністю до 5 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками; при використанні пального суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизного складу/акцизного складу пересувного, що передано (відпущено, відвантажено) платником акцизного податку таким суб`єктам господарювання виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки.

У відповідності до підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК акцизний склад - це:

а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів;

б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом:

а) приміщення відокремлених підрозділів розпорядника акцизного складу, які використовуються ним виключно для пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі маркованих марками акцизного податку горілки та лікеро-горілчаних виробів, відвантажених з акцизного складу, а також для здійснення оптової та/або роздрібної торгівлі відповідно до отриманої розпорядником акцизного складу ліцензії;

б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам. Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу;

в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;

г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;

ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

Отже, передбачений абзацом шостим (пункт «б») підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК, виняток застосовується при сукупності умов, а саме: (1) загальна місткість розташованих на території (в приміщенні) ємностей не перевищує 200 кубічних метрів; (2) суб`єкт господарювання (власник або користувач такого приміщення або території) отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів; (3) пальне використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і суб`єкт господарювання не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Відсутність однієї з наведених умов виключає можливість визнання відповідної території/приміщення не акцизним складом.

Відповідно, у випадку, якщо протягом календарного року суб`єкт господарювання отримує пальне в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), він зобов`язаний до часу, коли буде здійснена господарська операція, в результаті якої виникнуть обставини, які зумовлять обов`язок реєстрації акцизного складу, зареєструвати останній. Тобто, саме з моменту, коли платник податків вже достеменно знає, що відпадає хоча б одна з обов`язкових умов, передбачена абзацом шостим підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК, він зобов`язаний здійснити реєстрацію акцизного складу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2023 року у справі №160/15431/21, від 14 грудня 2023 року у справі №160/2020/22.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно даних єдиного реєстру акцизних накладних (ЄРАН) ТОВ отримано пальне за відповідними акцизними накладними форми «П» всього за 2019 рік отримано 86,2 куб.м. пального, за 2020 рік - 1294,3 куб.м. пального (січень - 55,0 куб.м., лютий - 76,8 куб м., березень - 97,8 куб.м., квітень - 81,9 куб.м., травень - 135 куб.м., червень - 129,9 куб.м., липень - 86,7 куб.м., серпень - 147,4 куб.м., вересень - 128,7 куб.м., жовтень - 162,5 куб.м., листопад - 91,7 куб.м., грудень - 100,9 куб.м.), за 2021 рік отримано 92,5 куб.м. пального.

За період з січня по жовтень 2020 року обсяг отриманого пального склав 1101,7 куб.м., що перевищує 1000 куб.м.

«Порядок заповнення акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, заявки на поповнення (коригування) залишку спирту етилового, форма заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів, акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, заявки на поповнення (коригування) залишку спирту етилового», затверджено наказом Міністерства фінансів України від 27.11.2020 N 729 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.12.2020 за №1241/35524; далі Порядок).

Згідно пункту 32 розділу II Порядку у відповідному рядку зазначається адреса зберігання пального.

Відповідно до всіх акцизних накладних було поставлено пальне на адресу позивача, а саме: Адреса.

Отже, після перевищення позивачем обсягу отриманого в поточному 2020 році пального понад 1000 куб.м., його територія за Адресою підпадає під визначення акцизного складу, а позивач відповідно є його розпорядником.

Зважаючи на те, що загальний обсяг отриманого ТОВ пального в межах календарного 2020 року перевищило 1000 куб.м., останній є розпорядником акцизного складу, який зобов`язаний його зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового у відповідності до вимог пункту «б» абзацу 2 підпункту 230.1.1 пункту 230.1 статті 230 ПК.

Як встановлено, акцизний склад зареєстровано 24.03.2021 за уніфікованим номером № 1016204 за Адресою.

При цьому, як вірно відзначив суд першої інстанції, позивач не надав до контролюючого органу та суду жодних пояснень з приводу відсутності можливості для реєстрації акцизного складу у 2020 році за Адресою.

Законом України від 23.11.2018 № 2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» (далі - Закон № 2628-VIII), який набрав чинності 01.01.2019, до ПК внесені зміни, зокрема, підрозділ 5 розділу XX «Перехідні положення» доповнено пунктами 22-27.

Відповідно до пункту 22 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» ПК платники податку зобов`язані з 1 травня 2019 року до 1 червня 2019 року зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники податку будуть станом на 1 липня 2019 року. Суб`єкти господарювання, які відповідатимуть визначенню платників податку з 1 липня 2019 року, зобов`язані до 1 липня 2019 року зареєструватися платниками податку та зареєструвати в системі електронного адміністрування реалізації пального усі акцизні склади, розпорядниками яких такі платники податку будуть станом на 1 липня 2019 року.

Згідно з пунктом 25 підрозділу 5 розділу XX «Перехідні положення» ПК норми пунктів 120-2.1-120-2.3 статті 120-2 не застосовуються до акцизних накладних/ розрахунків коригування, які платник зобов`язаний скласти з 1 липня по 30 листопада 2019 року. Норми пункту 128-1.2 статті 128-1 застосовуються з 1 жовтня 2019 року, а норми пункту 128-1.3 статті 128-1 - з 1 січня 2020 року (крім штрафних санкцій за неподання електронних документів з акцизних складів, на яких розташовані резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, та з акцизних складів, розпорядники яких до 1 липня 2019 року не підпадали під визначення платника податку відповідно до пункту 212.1 статті 212 цього Кодексу). Норми пункту 128-1.3 статті 128-1 цього Кодексу за неподання електронних документів з акцизних складів, на яких розташовані резервуари, загальна місткість яких не перевищує 1000 куб. метрів, починають застосовуватися з 1 квітня 2020 року.

Оскільки, позивач не провів реєстрацію акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, до нього підлягають застосуванню положення пункту 128-1.2 статті 128-1 ПК в частині накладення штрафу в розмірі - 1000000 грн.

У постанові Верховний Суд від 11 жовтня 2023 року у справі №420/4383/23 цей Суд зробив висновок, що «якщо загальний обсяг отримання пального протягом календарного року перевищить 1000 куб.м., то такий суб`єкт господарювання повинен буде зареєструвати акцизні склади на всіх своїх територіях, де розміщується пальне».

Згідно із підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК, реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь- які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

Приписами підпункту 14.1.224 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено, що розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.

Не вважаються реалізацією пального операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України: у споживчій тарі ємністю до 5 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками; при використанні пального суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизного складу/акцизного складу пересувного, що передано (відпущено, відвантажено) платником акцизного податку таким суб`єктам господарювання виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки.

Особи, які здійснюватимуть реалізацію пального або спирту етилового, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, постійних представництв, місцем проживання фізичних осіб - підприємців до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового (п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Кодексу).

Згідно із пунктами 5, 6 «Порядку електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.04.2019 №408, реєстрація платника акцизного податку здійснюється на підставі подання особою не пізніше ніж за три робочих дні до початку ввезення на митну територію України або до початку здійснення реалізації пального або спирту етилового заяви про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів (далі - заява), форма якої затверджується Мінфіном.

На підставі заяви, що подається для реєстрації особи як платника акцизного податку, здійснюється одночасно реєстрація акцизних складів такого платника.

У разі введення в експлуатацію нових акцизних складів після реєстрації особи як платника акцизного податку платник акцизного податку - розпорядник акцизного складу подає заяву з відміткою про реєстрацію акцизного складу.

Заява складається та подається до контролюючого органу за основним місцем обліку особи як платника податків з використанням засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів у сфері електронного документообігу та електронних довірчих послуг.

На заяву накладається кваліфікований електронний підпис керівника юридичної особи або уповноваженої особи, фізичної особи - підприємця або її представника.

Датою і часом подання заяви до контролюючого органу є дата і час, зазначені у квитанції про доставку заяви (перша квитанція).

Без реєстрації акцизного складу забороняється здійснення реалізації пального або отримання і реалізація спирту етилового на такому складі.

Як вище встановлено, за період з 01.10.2020 по 28.02.2021 ТОВ було отримано 429966,71 літрів пального (приведених до температури 15 °C) (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії) та відпущено (використано) для власного споживання пальне в кількості 427098 літрів пального на суму 6211394,2 грн без реєстрації платником акцизного податку у порядку, передбаченому цим ПК (зареєстровано лише 24.03.2021 № 5226).

Згідно із пунктом 117.3 статті 117 ПК, здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом, - тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у розмірі 100 відсотків вартості реалізованого пального або спирту етилового.

Суд першої інстанції правильно підтвердив, що відповідач на новому розгляді справи по суті підтвердив вказаними належними та допустимими доказами правомірність спірних податкових повідомлень-рішень, відтак обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог.

Щодо доводів апеляційної скарги, то з акцизних накладних форми «П» до 01.03.2020 убачається, що зазначено адресу зберігання пального позивачем: Адреса.

Графа у якій зазначено адресу називається «адреса місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання - не платник податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової проробки». Ця графа вказує також на використання позивачем пального для власних потреб.

Відтак, до моменту укладення Договору, позивач також зберігав пальне за Адресою, а станом на момент отримання пального в обсягах, що перевищували 1000 куб.м. мав документи, що підтверджували право користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.

У суду немає підстав не враховувати обсяги отриманого протягом січня-лютого 2020 року пального, тобто до моменту укладення Договору, до загальний обсягу отриманого ТОВ пального в межах календарного 2020 року по жовтень місяць, і момент укладення Договору не має, в цій справі, правового значення.

Визначальним у цій справі є факт отримання ТОВ протягом календарного року (з січня по жовтень 2020 року) пального в обсягах, що перевищило 1000 куб.м.

Таким чином, зазначене доводить правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішення внаслідок доведеності складу податкового правопорушення.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, відтак оскаржуване судове рішення необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Альтера» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
Р. Б. Хобор

Повне судове рішення складено 25.07.2025.