Справа № 379/1046/25
Суддя: Разгуляєва О. В.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 379/1046/25
Провадження № 2-а/379/27/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без розгляду

28 липня 2025 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області, в складі головуючого судді Разгуляєвої О.В., перевіривши матеріали справи за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Володимира Анатолійовича до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

12 червня 2025 року адвокат Поліщук В.А., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, просив поновити пропущений з поважних причин строк звернення до суду, посилається на те, що про дану постанову позивач дізнався коли ознайомився з матеріалами справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП про, що свідчить відмітка суду на його заяві про ознайомлення з матеріалами справи, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4795870, винесену поліцейським 1 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП капралом поліції Святецькою Тетяною Петрівною, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачено ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 гривень.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2025 року, головуючим суддею у вказаній справі визначеного суддю Разгуляєву О.В.

Ухвалою судді від 13 червня 2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

На виконання вимог даної ухвали представник позивача подав заяву про усунення недоліків.

Суд прийняв до уваги твердження позивача щодо причин пропуску строку для оскарження постанови та ухвалою судді від 24 червня 2025 року поновлено строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Крім цього, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву та зобов`язано надати всі матеріали, що були або мали бути взяті ними до уваги при прийнятті рішення, вчинення дії, з приводу яких подано позов.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Єжова Є.Ю. засобами поштового зв`язку направила на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

Згідно клопотання представника позивача Поліщука В.А., що надійшов до суду через систему «Електронний суд», останній прохав суд повернути відзив на позовну заяву відповідачу, вказав, що відзив відповідача не містить належних доказів надсилання копії відзиву з додатками позивачу у справі, що стало підставою порушення прав позивача на рівність та змагальність сторін.

Ухвалою суду від 28.07.2025 у задоволенні клопотання представника позивача Поліщука В.А. про повернення відзиву на позовну заяву відповідачу, відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, письмові та відео докази, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Водночас, згідно ч.2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом оскарження у цій справі є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4795870 від 23.05.2025, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень. У постанові у графі «Запис про відмову від підпису або отримання копії постанови» мітиться запис: «Від підпису відмовився».

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Поліщука В.А. 12 червня 2025 року звернувся до суду з позовом, тобто з пропуском установленого ч. 2 статті286 КАС України десятиденного строку звернення до суду.

На час відкриття провадження у справі, позивач у позовній заяві щодо підстав поновлення строку звернення до суду, зазначав, що про існування даної постанови дізнався 05.06.2025 коли той ознайомився з матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 379/981/25 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в приміщенні Таращанського районного суду Київської області про, що свідчить відмітка суду на його заяві про ознайомлення з матеріалами справи.

Суд взяв до уваги вказані обставини позаяк такі на стадії відкриття провадження неможливо було достеменно підтвердити чи спростувати, зокрема шляхом дослідження матеріалів справи, а тому і було поновлено строк на оскарження постанови.

Разом з тим з досліджених судом дисків з відеозаписами події, яка сталась 23.05.2025 за участю позивача ОСОБА_1 , що долучені представником відповідача до відзиву, вбачається наступне.

Зі службового відеореєстратора 70mai патрульного автомобіля видно, як 23.05.2025 в період часу з 00:17 по 00:19 год здійснює рух мотоцикл за кермом якого перебуває позивач ОСОБА_1 . Після того, як працівники поліції подають сигнал про зупинку, мотоцикл, долає певну відстань, доки не зупиняється. При цьому на відео (23.05.25 о 00:17 запису файлу відео реєстратор IMG_8561 на диску 3) вбачається, як патрульний автомобіль здійснює обгін переслідуючий мотоцикл та при цьому за кермом транспортного засобу чітко видно позивача ОСОБА_1 та пасажира позаду нього. О 00:17:38 позивач ОСОБА_1 , керуючи мотоциклом, здійнює обгін патрульного автомобіля (запис файлу відео реєстратор IMG_8561 на диску 3).

Так із запису файлу clip 0, що на диску 1 (1/3), вбачається, що поліцейські подають звуковий сигнал про зупинку та кричать водію ставай. Працівники поліції підбігають до мотоцикла, біля нього лежить чоловік позивач ОСОБА_1 та запитують у нього «Чого ти не стаєш» при цьому ОСОБА_2 заперечує факт керування «…. я взагалі не керував, ти що…». Позивач на прохання поліцейського пред`явити посвідчення водія відмовився.

Також на відео зафіксовано факт роз`яснення поліцейським ОСОБА_1 його прав визначених ст. 268 КУпАП, а також того, що відносно позивача було складено постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.185, ч.1 ст.130, ч.1ст.122-2 КУпАП (clip 9 диск 2 (2/3) та зокрема на диску 2 (2/3) файл clip 10 зафіксовано, як позивач відмовився від ознайомлення, підпису та отримання постанови складеної відносно нього за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Із вказаного вбачається, що ОСОБА_1 достеменно знав про те, що відносно нього складено відповідну постанову, після чого, більш як через 10 днів, представник позивача подав до суду позовну заяву про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4795870за ч.1 ст.126 КУпАП посилаючись на те, що саме під час ознайомлення з матеріалами іншого провадження позивач дізнався про існування оскаржуваної постанови.

Водночас такі доводи слід оцінити критично, оскільки ОСОБА_1 , який знав, що відносно нього поліцейськими складено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП ще 23.05.2025 року, жодним чином не обґрунтував, що перешкоджало йому чи його представнику, здійснити дії щодо оскарження вищевказаної постанови, значно раніше ніж через 20 днів.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер про Бельгії» виходить з того, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків звернення до суду за захистом порушених прав.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може, встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Суд зазначає, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або направлення адвокатом запитів до відповідних органів з метою виконання укладеного між позивачем та адвокатом договору про надання правової допомоги не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45).

Так, із досліджених доказів достеменно встановлено, що ОСОБА_1 був обізнаний про винесену поліцейським 1 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в місті Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП капралом поліції Святецькою Т. П., постанову серії ЕНА №4795870 відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачену ч.1 ст.126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 гривень.

Відтак на думку суду, ОСОБА_1 повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів значно раніше ніж 05.06.2025.

Отже, суд вважає, що посилання представника позивача адвоката Поліщука В.А. на те, що про існування даної постанови ОСОБА_1 дізнався 05.06.2025, коли позивач ознайомився з матеріалами справи №379/981/25, не може бути достатнім для висновку про поважність пропуску строку на оскарження постанови.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку, що наведені позивачем підстави для поновлення пропущеного строку не можна визнати поважними.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 3ст. 123 КАС).

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 4 ст.123 КАС).

Наслідки пропуску позивачем строку звернення до суду можуть бути застосовані судом на будь-якій стадії судового розгляду, навіть після визнання судом поважними причин пропуску строку звернення поновлення.

Отже, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 248, 266 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Поліщука Володимира Анатолійовича до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення , залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.В. Разгуляєва