Справа № 335/6660/25
Суддя: Крамаренко І. А.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6660/25 2-а/335/126/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., розглянувши, у порядку спрощеного письмового провадження, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2025 позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Полуляха С.Ю., звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому зазначив, що 26.06.2025 поліцейським 2 взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Запорізькій області старшим сержантом поліції винесено постанову ЕНА №5077060 про накладення на ОСОБА_1 стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Передумовою винесення оскаржуваною постанови був нібито встановлений факт того, що позивач, керуючи автомобілем Opel Corsa, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 175, здійснив зупинку транспортного засобу на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.15.9.е. ПДР України.

Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню посилаючись на те, що на зазначеному у постанові проміжку дороги наявні спеціально відведені місця для зупинки та стоянки транспортних засобів. Вказані місця для зупинки та стоянки позначені відповідними дорожніми знаками та розміткою. При розгляді справ про порушення правил зупинки/стоянки біля зупинок маршрутного транспорту є обов`язковим вимірювання відповідної дистанції. Уповноваженими особами не було встановлено сам факт наявності посадкового майданчика, його відстань відносно транспортного засобу позивача та здійснення будь яких замірів для встановлення наявності адміністративного правопорушення. Отже, працівниками поліції не було встановлено усіх обставин справи та не надано їм належну оцінку, а відтак постанова серії ЕНА №5077060 від 26.06.2025 винесена з грубим порушенням законодавства, та підлягає скасуванню.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі ЕНА № 5077060 від 26.06.2025, провадження у цій справі закрити, та стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідно до письмового відзиву, представник відповідача М. Назаренко проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що інспектор патрульної поліції діяв відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію», КУпАП. Так, 26.06.2025 під час несення служби у Запорізькій області, поліцейським управління патрульної поліції було виявлено, що водій не виконав вимоги ПДР України. Зупинивши автомобіль під керуванням позивача, представившись згідно ч.3 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», була наголошена причина звернення, а саме те, що водій порушив вимоги ПДР України. Отже, було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.15.9.е. ПДР України. Зазначені позивачем обставини є надуманими та такими, що не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки вони побудовані на суб`єктивному тлумаченні позивачем норм чинного законодавства та ґрунтуються виключно на особистому ставленні позивача до загального порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також його пояснень, скарг та позовів з метою беззаперечного їх задоволення. Таким чином обставини, на які вказує позивач, не виключають подію інкримінованого йому правопорушення та склад такого правопорушення у його діях. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою судді від 09.07.2025, відкрито провадження у справі за вказаним адміністративним позовом. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268272, 286 КАС України. Судове засідання провести 18.07.2025 без повідомлення (виклику) сторін.

11.07.2025 до суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву з додатком (диском).

17.07.2025 до суду, через систему «Електронний суд», представником позивача подано додаткові пояснення у справі, відповідно до яких заперечує проти обставин викладених у відзиві на позовну заяву, за аналогічних підстав, зазначених у позові.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Згідно ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.287 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Згідно ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Судом встановлено, що 26.06.2025 поліцейським 2 взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Запорізькій області сержантом поліції Радченком К.О. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5077060 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП і накладення стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Згідно постанови, 26.06.2025 о 20.41 год., у м. Запоріжжя, пр. Соборний, 175, водій керуючи транспортним засобом Opel Corsa, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку ТЗ на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 15.9.е. ПДР України порушення зупинок ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних ТЗ.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Приписами статті 90 КАС України регламентовано, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються КАС України, КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 р. за № 1306 та є публічно-правовими, оскільки стосуються притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

За положеннями статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чиз асобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У силу ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Таким чином, притягнути до адміністративної відповідальності можливо лише ту особу, яка вчинила дії, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення та яка є або може бути суб`єктом адміністративного правопорушення.

При цьому, саме адміністративне правопорушення може існувати лише за наявності всіх перелічених складових, що у сукупності становлять склад адміністративного правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП). Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Як уже зазначалось вище, водія ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 15.9.е Правил дорожнього руху, оскільки той здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 метрів до посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема, за ч. 1 ст. 122 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами і встановлюється шляхом повного, всебічного та об`єктивного з`ясування компетентним суб`єктом владних повноважень всіх обставин справи, а також причин та умов, що сприяли його вчиненню.

Диспозицією ч. 1 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за порушення зупинки, стоянки.

За п. 15.9.е. Правил дорожнього руху України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів). що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків

За правилами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення відповідачем до відзиву на позовну заяву надано оптичний диск із відеозаписами події 26.06.2025.

Разом з тим, на відповідному відеозаписі зафіксовано факт зупинення транспортного засобу, який рухався по проспекту, процесуальний розгляд та винесення оскаржуваної постанови відносно ОСОБА_1 . Таким чином, зміст оскаржуваної постанови серії ЕНА № 5077060 від 26.06.2025 не відповідає фактичним даним, зафіксованим на відеозапису.

Також, зі змісту відеозапису неможливо встановити сам факт наявності посадкового майданчика, його відстань відносно зупиненого транспортного засобу позивача та здійснення будь-яких замірів для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення.

Зазначений недолік фіксації правопорушення не дає підстави для висновку про порушення позивачем, визначеної п. 15.9.е. ПДР України заборони зупинки транспортного засобу ближче ніж 30 м до посадкового майданчику.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

У рішенні від 31.07.2008 року по справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки», в якому ЄСПЛ, зокрема зазначив, що висновки адміністративних органів, викладені у прийнятих ними рішеннях, не повинні бути довільними, нераціональними та непідтвердженими доказами.

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 п.15.9.е. ПДР України, а тому і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву буз задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задовольнити адміністративний позов, шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно зі статтею 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 132, 139 КАС України, ЗУ «Про судовий збір». Крім того, постановою Верховного Суду від 18.03.2020 р. у справі №543/775/17 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку ВСУ від 13.12.2016 р. у справі №21-1410а16, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшого оскарження позивачем та відповідачем судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції судові витрати в сумі 605 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (, адреса: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96), про визнання протиправною та скасування постанови ЕНА № 5077060 від 26.06.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5077060 від 26 червня 2025 року, складену поліцейським 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області старшим сержантом поліції Радченком Костянтином Олександровичем, за ч.1 ст.122Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. - скасувати, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса мешкання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду складено 23 липня 2025 року.

Суддя І.А. Крамаренко