Справа № 520/319/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 р. Справа № 520/319/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2025, суддя Кухар М.Д., по справі № 520/319/25

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування рішень, податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 4401/20-40-24-09-04 від 05.09.2024 Про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку платника податків фізичну особу ОСОБА_1 на підставі акту документальної перевірки від 07.08.2024 № 36597/20-40-24-09-04/ з 1 січня 2018 року;

- визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 9 від 05.09.2024 на суму 170,00 грн. (сто сімдесят грн.);

- визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 9 від 05.09.2024 на суму 170 грн. (сто сімдесят грн.);

- визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 9 від 05.09.2024 на суму 367,82 коп. (триста шістдесят сім грн. 82 коп.);

- визнати протиправними та скасувати Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 9 від 05.09.2024 на суму 121 891,03 грн. (сто двадцять одна тисяча вісімсот дев`яносто одна грн. 03 коп.);

- скасувати нарахування Єдиного соціального внеску донарахованого стосовно ОСОБА_1 актом перевірки від 07.08.2024 року № 36597/20-40-24-09-04/ в сумі 243 782,05 грн. (двісті сорок три тисячі сімсот вісімдесят дві грн. 05 коп.), в тому числі визнати протиправною та скасувати Вимогу ГУ ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 05.09.2024 року Форма Ф № 9 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на таку суму.

- визнати протиправними та скасувати Податкове повідомлення-рішення № 9 від 06.09.2024 форми Р на суму 35 335,15 грн. (тридцять п`ять тисяч триста тридцять п`ять грн. 15 коп.);

- визнати протиправними та скасувати Податкове повідомлення-рішення Форми ПС № 9 від 06.09.2024 в сумі 680,00 грн. (шістсот вісімдесят грн. 00 коп.);

- визнати протиправними та скасувати Податкове повідомлення-рішення форми Р № 9 від 06.09.2024 на суму 612 794,00 грн. (шістсот дванадцять тисяч сімсот дев`яносто чотири грн. 00 коп.);

- визнати протиправними та скасувати Податкове повідомлення-рішення форми Р № 9 від 06.09.2024р. на суму 51 066,16 грн. (п`ятдесят одна тисяча шістдесят шість грн. 16 коп.);

- визнати протиправними та скасувати Податкове повідомлення-рішення форми ПС № 9 від 06.09.2024 на суму 1 020,00 грн. (одна тисяча двадцять грн. 00 коп.);

- визнати протиправними та скасувати Податкове повідомлення-рішення форми Р № 9 від 06.09.2024 на суму 685 642,50 коп. (шістсот вісімдесят п`ять тисяч шістсот сорок дві грн. 50 коп.).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 задоволено позовні вимоги.

Визнано протиправними та скасовано Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 4401/20-40-24-09-04 від 05.09.2024 «Про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку платника податків фізичну особу ОСОБА_1 (податковий номер )» на підставі акту документальної перевірки від 07.08.2024 № 36597/20-40-24-09-04/ з 1 січня 2018 року.

Визнано протиправними та скасовано Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 9 від 05.09.2024р. на суму 170,00 грн. (сто сімдесят грн.).

Визнано протиправними та скасовано Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 9 від 05.09.2024 на суму 170 грн. (сто сімдесят грн.).

Визнано протиправними та скасовано Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 9 від 05.09.2024 на суму 367,82 коп. (триста шістдесят сім грн. 82 коп.)

Визнано протиправними та скасовано Рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 9 від 05.09.2024 на суму 121 891,03 грн. (сто двадцять одна тисяча вісімсот дев`яносто одна грн. 03 коп.).

Скасовано нарахування Єдиного соціального внеску донарахованого стосовно ОСОБА_1 (податковий номер ) актом перевірки від 07.08.2024 року № 36597/20-40-24-09-04/ в сумі 243 782,05 грн. (двісті сорок три тисячі сімсот вісімдесят дві грн. 05 коп.), в тому числі визнати протиправною та скасувати Вимогу ГУ ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 05.09.2024 року Форма «Ф» № 9 з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на таку суму.

Визнано протиправними та скасовано Податкове повідомлення-рішення № 9 від 06.09.2024 форми «Р» на суму 35 335,15 грн. (тридцять п`ять тисяч триста тридцять п`ять грн. 15 коп.).

Визнано протиправними та скасовано Податкове повідомлення-рішення Форми «ПС» № 9 від 06.09.2024 в сумі 680,00 грн. (шістсот вісімдесят грн. 00 коп.).

Визнано протиправними та скасовано Податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 9 від 06.09.2024 на суму 612 794,00 грн. (шістсот дванадцять тисяч сімсот дев`яносто чотири грн. 00 коп.).

Визнано протиправними та скасовано Податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 9 від 06.09.2024 на суму 51 066,16 грн. (п`ятдесят одна тисяча шістдесят шість грн. 16 коп.).

Визнано протиправними та скасовано Податкове повідомлення-рішення форми «ПС» № 9 від 06.09.2024 на суму 1 020,00 грн. (одна тисяча двадцять грн. 00 коп.).

Визнано протиправними та скасовано Податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 9 від 06.09.2024 на суму 685 642,50 коп. (шістсот вісімдесят п`ять тисяч шістсот сорок дві грн. 50 коп.).

Відповідач, не погоджуючись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправомірного висновку, просив його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що у IV кварталі 2017 року сума доходу позивача становила 1 688 454,11 грн, що перевищує граничний обсяг доходу у 1 500 000 грн для платників єдиного податку 2-ї групи, сума перевищення становить 188 454,11 гривень, ОСОБА_1 заяву про відмову від застосування спрощеної системи оподаткування не надано - перехід з 01.01.2018 року на загальну систему оподаткування не здійснено, та застосування ставки в розмірі 15 % до отриманого у четвертому кварталі 2017 року доходу в сумі 188 454,11 грн. не здійснено, у зв`язку з чим, керуючись п. 299.11 ст. 299 ПКУ реєстрація платника єдиного податку другої групи ОСОБА_1 підлягала анулюванню з 01.01.2018. Вказував, що перевіркою правильності визначення ПП-ФО ОСОБА_1 суми чистого оподатковуваного доходу, з урахуванням вищевикладених порушень, встановлено заниження суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 2 723 528,91 грн., в тому числі за 2018 рік 2 121 574,63 грн. та за 2019 рік 601 954,28 грн., чим порушено п. 177.2 ст.177 ПКУ.

Зазначав, що ПК України не встановлює конкретного строку для прийняття контролюючим органом наказу про проведення перевірки на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України, а строки, встановлені ст. 102 ПК України зупинені у законному порядку, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що ГУ ДПС втратило право на проведення перевірки.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти вимог апеляційної скарги, вважав рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, фахівцями Головного управління ДПС у Харківській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фінансово - господарської діяльності платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 11.12.2019, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиного внеску) за період з 06.05.2016 по 11.12.2019.

За результатами проведеної перевірки складений акт від 07.08.2024 №36597/20-40-24-09-04/, яким встановлено наступні порушення:

- п. п. 2 п. 291.4 ст. 291, п. п. 1 п. п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПКУ та керуючись п. 299.11 ст. 299 ПКУ реєстрація платника єдиного податку другої групи ПП-ФО ОСОБА_1 підлягає анулюванню з 01.01.2018р.;

- п. п. 2 п. 291.4 ст. 291, п. п. 1 п. п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298, п. п. 1 п 293.4 ст. 293 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями заниження податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб за період 4 квартал 2017 на суму 28268,12 грн.;

- п. п. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49, п. 177.5, п. 177.11 ст. 177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями в частині не надання податкової декларації про майновий стан і доходи за звітний податковий період 2018-2019рр.

-п. п.164.1.3, п. 164.1 ст. 164, п. 177.1, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями заниження податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 490235, 20 грн., в т. ч. за 2018р. 381883,43 грн, та 2019 рік 108351,77 грн.

- ст. 168, ст. 176 п. п. 1.2, п. п. 1.6 п. 16 прим. 1 Підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями заниження податкових зобов`язань з військового збору на загальну суму 40852,93 грн, в т. ч. за 2018 рік на суму 31823,62 грн, та 2019 рік на 9029,31 грн.

- п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, а саме несвоєчасне подання / не подання, подання за невстановленою формою звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суму нарахованого єдиного внеску за 2018 2019 роки;

- п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2010 № 2464«Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями заниження суми, на яку нараховується та з якої утримується єдиний внесок (база нарахування єдиного внеску) в сумі 1108100,22 грн відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України від 08.07.2010р. № 2464«Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями нарахованого єдиного внеску на загальну суму 243782,05 грн, в т.ч. за 2018 рік на суму 127178,18 грн та 2019 рік 116602, 87 грн;

- ч. 8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010 № 2464«Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, несвоєчасно сплачено єдиний внесок за загальнообов`язкове державне соціальне страхування згідно поданих звітів за формою Додаток 5;

- п. 181.1 ст. 181, п. 183.2 ст. 183, п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню), на загальну суму 548514,00 грн, в т.ч. за 2018 рік на суму 426283,00 грн та 2019 рік на 122231,00 грн;

- п. п. 16.1.12 п. 16.1 ст. 16, п. 44.1, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями не забезпечив надання документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків) та іншої звітності, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів.

За результатами перевірки ГУ ДПС у Харківській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- № 9 від 06.09.2024 за формою «Р» про збільшення суми податкового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 35335,15 грн (в т. ч. 28 268,12 сума податку + 7 067,03 грн сума штрафної (фінансової) санкції;

- № 9 від 06.09.2024 за формою «Р» про нарахування податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у зв`язку з заниженням чистого оподатковуваного доходу звітного періоду за 2018-2019 рік на загальну суму 620 794,00 грн (490235,20 грн. за податковими зобов`язаннями та нарахування штрафних санкцій на суму 122558,80 грн.);

- № 9 від 06.09.2024 за формою Р про нарахування податкових зобов`язань з військового збору за 2018-2019 роки на загальну суму 51066,16 грн. (40852,93 грн. за податковими зобов`язаннями та нарахування штрафних санкцій на суму 10213,23 грн,);

- № 9 від 06.09.2024 за формою «Р» про нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період фінансово-господарської діяльності 2018-2019 рік на загальну суму 685 642, 50 грн. (548 514,00 грн. за податковими зобов`язаннями та нарахування штрафних санкцій на суму 137 128,50 грн.);

- рішення № 9 від 05.09.2024 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період 2018 рік в розмірі 170, 00 грн;

- № 9 від 05.09.2024 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період 2019 рік в розмірі 170, 00 грн;

- № 9 від 05.09.2024 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, передбачених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з 20.01.2017 до 02.08.2017р. в розмірі 367,82 грн штрафу та 7,35 грн пені;

- № 9 від 05.09.2024 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 243782,05 грн в розмірі 121891,03 грн;

- вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску № 9 від 05.09.2024 в розмірі 243782,05 грн;

- податкове повідомлення-рішення № 9 від 06.09.2024 за формою «ПС» про нарахування штрафних санкцій за порушення, передбачені статтею 120 ПКУ (не подано податкові декларації про майновий стан і доходи за результатами звітного 2018, 2019 років) у сумі 680,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення № 9 від 06.09.2024 за формою «ПС» про нарахування штрафних санкцій за порушення, передбачені статтею 121 ПКУ (не забезпечено надання документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків) та іншої звітності, первинних документів, які використовуються в податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків) у сумі 1020,00 грн.;

- Рішення про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку від 05.09.2024 № 4401/20-40-24-09-04.

Позивач, не погоджуючись із прийнятими контролюючим органом рішеннями, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив, з обґрунтованості заявлених позовних вимог щодо визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень.

Колегія суддів за результатами перегляду рішення суду першої інстанції, зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Глава 1 розділу XIV Податкового кодексу України регулює питання спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності.

Відповідно до п. 291.2 ст. 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно з п. 291.3 ст. 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Пунктом 291.4 статті 291 ПК України передбачено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку, зокрема, друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1 500 000,00 гривень.

За приписами пункту 292.1 статті 292 ПК України доходом платника єдиного податку є для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, доходи у вигляді бюджетних грантів, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Підпунктом 1 підпункту 298.2.3. пункту 298.2 статті 298 ПКУ визначено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

Положеннями п. 299.10 та абз. 2 п. 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву; 2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення; 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу; 4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків.

Таким чином, реєстрація платником єдиного податку може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, у разі у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Згідно з п. 299.11 ст. 299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Аналіз вказаних вище норм свідчить про те, що виявлення порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених Главою 1 розділу Податкового кодексу України можливе лише під час проведення перевірок.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Позивач, обґрунтовуючи протиправність прийнятих контролюючим органом рішень, посилався, зокрема, на пропущення контролюючим органом строків на проведення перевірки та спливу строку зберігання документів позивачем.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

ПК України не встановлює конкретного строку задля реалізації контролюючим органом права на проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України після виникнення відповідної підстави, а лише у пункті 102.1 статті 102 ПК України визначає, що контролюючий орган може провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39- 2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

У період виникнення спірних правовідносин застосування статті 102 ПК України мало свої особливості, а саме: пункт 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України встановив зупинення перебігу усіх строків давності, встановлених статтею 102 ПК України, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Дію пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану згідно з пунктом 2 розділу II Закону № 2120-IX від 15 березня 2022 року, який набрав чинності 17 березня 2022 року.

Цим же Законом в ПК України були внесені певні зміни, зокрема, статтю 102 доповнено пунктом 102.9 такого змісту: «На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».

Водночас 07 березня 2022 року набрав чинності Закон України № 2118-IX від 03 березня 2022 року, яким підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктом 69, зокрема, підпункт 69.9 якого встановив, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Положення ПК України щодо зупинення усіх строків були чинними до 27 травня 2022 року (дата набрання чинності Законом України № 2260-IX від 12 травня 2022 року).

З цього дня у податковому законодавстві з`явились винятки, на які зупинення строків не поширювалося, зокрема, щодо строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок.

Також колегія суддів звертає увагу, що Закон України № 2118-IX від 03 березня 2022 року шляхом доповнення підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пунктом 69, зокрема, підпунктом 69.2 встановив мораторій на проведення будь-яких видів перевірок. Такий «суцільний» мораторій діяв до 17 березня 2022 року, водночас мораторій на проведення документальних позапланових перевірок, що проводяться на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України остаточно був скасований з 27 травня 2022 року.

Реалізуючи мету, з якою касаційне провадження було відкрито в межах першого ключового питання у цій справі, колегія суддів формулює такий правовий висновок. Підпункт 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України встановлює декілька самостійних підстав для проведення документальної позапланової перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо. Виникнення такого права є достатньою підставою для призначення і проведення перевірки, яке має бути реалізоване з обов`язковим дотриманням інших умов, встановлених ПК України, і обмежене виключно граничним строком, про який йдеться у статті 102 ПК України (з урахуванням особливостей у її застосуванні, встановлених у зв`язку із «ковідними» і «воєнними» змінами).

Застосовуючи такий висновок до спірних правовідносин, колегія суддів виходить з того, що після отримання данних від державного реєстратора про самостійне припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 за власним бажанням - 11.12.2019 у контролюючого органу виникло право на проведення документальної позапланової перевірки позивача на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Оскільки ПК України не встановлює конкретного строку для прийняття контролюючим органом наказу про проведення перевірки на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України, а строки, встановлені ст. 102 ПК України зупинені у законному порядку, то відсутні підстави вважати, що ГУ ДПС втратило право на проведення перевірки.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 520/4882/23.

Таким чином, строки, перебачені ст. 102 ПК України, не застосовуються під час дії карантину та воєнного стану, у зв`язку з чим контролюючий орган не позбавлений можливості проводити перевірки за минулі періоди, якщо є підстави для таких перевірок.

Стосовно строків давності для зберігання документів платником податків, колегія суддів зазначає, що відповідно до абз. 1 п. 44.1 ст. 44 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Пунктом 44.3 ст. 44 ПКУ встановлено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених п. 44.1 ст. 44 ПКУ, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше: 2555 днів для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до ст. 39 і 39-2 ПКУ (п.п. 44.3.1 п. 44.3 ст. 44 ПКУ); 1825 днів для первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що складаються, зокрема, фізичними особами підприємцями, у тому числі такими, що обрали спрощену систему оподаткування, щодо виплачених нерезиденту доходів (прибутків) із джерелом їх походження з України, що оподатковуються в порядку, визначеному п. 141.4 ст. 141 ПКУ, за винятком документів, до яких застосовується більш тривалий строк зберігання згідно з п.п. 44.3.1 п. 44.3 ст. 44 ПКУ (п.п. 44.3.2 п. 44.3 ст. 44 ПКУ); 1095 днів для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 п. 44.3 ст. 44 ПКУ (п.п. 44.3.3 п. 44.3 ст. 44 ПКУ); 1095 днів для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи (п.п. 44.3.4 п. 44.3 ст. 44 ПКУ).

Строки зберігання документів та інформації, визначені цим пунктом, розраховуються з дня подання податкової звітності чи іншої звітності, передбаченої цим Кодексом, для складення якої використовуються зазначені документи та/або інформація, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного строку подання такої звітності, а для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - з дня завершення строку їх дії).

У разі ліквідації платника податків документи, визначені пунктом 44.1 цієї статті, за період діяльності платника податків не менш як 1825 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю відповідно до статей 39 і 39-2, пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу), що передували даті ліквідації платника податків, у встановленому законодавством порядку передаються до архіву.

Передбачені цим пунктом строки зберігання документів та інформації продовжуються на період зупинення відліку строку давності у випадках, передбачених пунктом 102.3 статті 102 цього Кодексу.

Отже, ст. 44 ПКУ встановлено мінімальні строки зберігання документів та інформації, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів із збільшенням цього строку при проведенні процедури оскарження у разі визначення сум зобов`язань контролюючими органами.

З огляду на наведене, враховуючи зупинення перебігу строків, визначених ст. 102 ПК України, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо відсутності у позивача обов`язку зберігати документи за 2017-2019 роки.

Із матеріалів справи встановлено, що до проведення перевірки та під час проведення перевірки будь-які пояснення та первинні документи щодо здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_1 не подавалися, з огляду на що колегія суддів доходить висновку про правомірність податкового повідомлення-рішення № 9 за формою «ПС» про нарахування штрафних санкцій за порушення, передбачені статтею 121 ПКУ (не забезпечено надання документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків) та іншої звітності, первинних документів, які використовуються в податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків) у сумі 1020,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області форми «ПС» № 9 від 06.09.2024 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в цій частині підлягає скасуванню.

Щодо висновків податкового органу, викладених в акті перевірки стосовно перевищення платником єдиного податку ФОП ОСОБА_1 обсягу доходу, отриманого протягом податкового періоду, та невиконання обов`язку переходу на загальну систему оподаткування, колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що перевищення платником єдиного податку обсягу доходу, отриманого протягом податкового періоду було встановлено податковим органом шляхом сумування показників доходу, виплаченого на користь ФОП ОСОБА_1 , відображених в розрахунках за формою 1-дф його контрагентів.

Відповідач, обґрунтовуючи нараховані під час перевірки доходи платника податків ОСОБА_1 , отримані в 2017-2019 роках, посилався на те, що контролюючим органом було направлено запити до кожного контрагента позивача за період 2017-2019 років стосовно отриманого ОСОБА_1 доходу, який був відображений в розрахунках за формою 1-дф, та отримані відповіді підтверджують виплату такого доходу на користь позивача.

Разом з тим, в акті перевірки зазначено, що паперове підтвердження інформації щодо отриманих доходів платником податків ОСОБА_1 юридичні особи, такі як БПДЗОВ "ОЛІМПІЯ" БМР ХО, Балаклійська міська рада, Балаклійський ліцей, Балаклійський ліцей № 3, Балаклійський ліцей № 4, Балаклійський ліцей № 1 та фізичні особи - підприємці, такі як ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до яких звертався контролюючий орган з запитами, надати не можуть у зв`язку з тим, що під час окупації Балаклійської територіальної громади було знищено архівні документи (договори, накладні, акти виконаних робіт, виписки банку, платіжні доручення, тощо).

Крім того, фізичні особи підприємці, такі як ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 припинили свою підприємницьку діяльність, на запити не відповідали, підтвердження отриманого доходу ФОП ОСОБА_1 не надали.

При цьому, до суду відповідачем надано копії листів-відповідей на запити лише кількох контрагентів, а саме Балаклійської міської ради, яким повідомлено, що внаслідок російської збройної агресії проти України архівні документи міської ради стосовно взаємовідносин з платником податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 31.12.2019 були знищені окупантами, БПДЗОВ "ОЛІМПІЯ" БМР ХО на суму доходу 32 267,00 грн. яким повідомлено, що заклад не може надати паперове підтвердження даної інформації у зв`язку з тим, що під час окупації Балаклійської територіальної громади було знищено будівлю закладу подвійним прямим влучанням, та листом Балаклійського ліцею № 3, яким повідомлено, що з 02.03.2022 у закладі освіти перебували окупаційні війська, внаслідок чого було втрачено бухгалтерську документацію як в електронному, так і паперовому вигляді, та листом Балаклійського ліцею № 4, яким повідомлено, що внаслідок доступу військових рф до приміщень закладу, документи, які залишались у приміщенні закладу, були пошкоджені спалені та зіпсовані, ТОВ "Фірма Хазар" на суму доходу 28 800 грн, ОСОБА_3 - 85 448,00 грн, ОСОБА_2 на суму доходу 178 100,00 грн, яким, зокрема, повідомлено, що інші первинні документи були втрачені внаслідок повномасштабної війни РФ проти України.

Таким чином, висновок податкового органу ґрунтується виключно на звітності контрагентів позивача, інші документи щодо здійснення господарської діяльності позивачем податковим органом не досліджувалися.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що принцип всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів судом при розгляді адміністративної справи закріплений частиною першою статті 90 КАС України. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 73 КАС України).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ході судового розгляду встановлено, будь-яких документальних доказів, які можуть використовуватись під час проведення документальної перевірки, матеріали справи не містять.

При цьому, визначені показники сум доходу ґрунтуються на припущеннях податкового органу та не підтверджені належними та допустимими доказами, а висновки, зазначені в акті перевірки, самі по собі не можуть бути підставою для встановлення такого порушення як перевищення граничної суми доходу платника єдиного податку у відповідний період.

Колегія суддів вважає, що встановлення податковим органом перевищення платником єдиного податку ФОП ОСОБА_1 обсягу доходу виключно із даних податкової звітності його контрагентів, без підтвердження первинними документами не можуть свідчити про наявність такого порушення.

Податковим органом в ході перевірки було безпідставно надано перевагу звітності контрагентів позивача над задекларованим позивачем обсягу доходів, тобто документам, які мають однакову юридичну силу та достовірність.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що Порядком оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 20 серпня 2015 року № 727 (зі змінами та доповненнями) (далі - Порядок №727), який зареєстровано в Міністерстві Юстиції України 26 жовтня 2015 року за № 1300/27745, ставляться вимоги щодо акту документальної перевірки, складеного за результатами податкової перевірки.

Зокрема, відповідно до пунктів 3-5 Розділу ІІ Порядку № 727 акт документальної перевірки має містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм податкового, валютного законодавства, законодавства з єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податкове, валютне та інше законодавство, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи).

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджує наявність зазначених фактів.

Таким чином, з огляду на відсутність посилання на первинні документи, необґрунтованості висновків контролюючого органу, які були зроблені на підставі відомостей, що містяться в Інформаційних базах даних ІКС "Податковий блок" та не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи, колегія суддів зазначає, що відповідачем належним чином не доведено перевищення допустимого ліміту доходу фізичної особи-підприємця, який перебуває на спрощеній системі оподаткування другої групи.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо не доведеності порушення правил перебування підприємця на спрощеній системі оподаткування відповідно до п. п. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПКУ фізичною особою платником податків ОСОБА_1 .

Таким чином, рішення ГУ ДПС у Харківській області про анулювання реєстрації платника єдиного податку прийняте не у відповідності до вимог п. 299.11 ст. 299 ПКУ, у зв`язку з чим є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, інші нарахування, вимоги, рішення, податкові повідомлення-рішення, прийняті за результатами перевірки ГУ ДПС у Харківській області, які оскаржуються позивачем, а саме: № 9 за формою "Р" про збільшення суми податкового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі 35335,15 грн.; № 9 за формою "Р" про нарахування податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у зв`язку з заниженням чистого оподатковуваного доходу звітного періоду за 2018-2019 рік на загальну суму 620 794,00 грн. (490 235,20 грн. за податковими зобов`язаннями та нарахування штрафних санкцій на суму 122 558,80 грн.); № 9 за формою "Р" про нарахування податкових зобов`язань з військового збору за 2018-2019 роки на загальну суму 51066,16 грн. (40852,93 грн. за податковими зобов`язаннями та нарахування штрафних санкцій на суму 10213,23 грн,); № 9 за формою "Р" про нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період фінансово-господарської діяльності 2018-2019 рік на загальну суму 685 642, 50 грн. (548 514,00 грн. за податковими зобов`язаннями та нарахування штрафних санкцій на суму 137 128,50 грн.); № 9 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за період 2018 рік в розмірі 170, 00 грн; № 9 про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за період 2019 рік в розмірі 170, 00 грн; № 9 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, передбачених Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за період з 20.01.2017 до 02.08.2017 в розмірі 367,82 грн штрафу та 7,35 грн пені; № 9 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 243782,05 грн в розмірі 121891,03 грн; вимога про сплату боргу зі сплати єдиного внеску № 9 в розмірі 243782,05 грн; податкове повідомлення-рішення № 9 за формою "ПС" про нарахування штрафних санкцій за порушення, передбачені статтею 120 ПКУ (не подано податкові декларації про майновий стан і доходи за результатами звітного 2018, 2019 років) у сумі 680,00 грн. є похідними рішеннями, прийнятими за результатами анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку платника податків фізичну особу ОСОБА_1 з 1 січня 2018 року, у зв`язку з чим також є протиправними та підлягають скасуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів частково погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування зазначених вище рішень відповідача, в іншій частині колегія суддів доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутності підстав для їх задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області форми "ПС" № 9 від 06.09.2024, в іншій частині рішення підлягає зміні з підстав та мотивів, викладених у мотивувальній частині цієї постанови, в іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 по справі № 520/319/25 скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області форми «ПС» № 9 від 06.09.2024.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 по справі № 520/319/25 змінити з підстав та мотивів, викладених у мотивувальній частині цієї постанови.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 по справі № 520/319/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 25.07.25.