Справа № 520/7544/23
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 р. Справа № 520/7544/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., м. Харків, повний текст складено 02.06.25 по справі № 520/7544/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач, пенсійний орган), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови виплати пенсії з 01.04.2019 року ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру з урахуванням проведеної індексації з 01.03.2022 року, згідно Постанови КМУ від 16.02.2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в області здійснити з 01.04.2019 року виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру, з урахуванням проведеної індексації з 01.03.2022 року, згідно Постанови КМУ від 16.02.2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" із врахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 по справі № 520/7544/23 адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови виплати пенсії з 01.04.2019 року ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру з урахуванням проведеної індексації з 01.03.2022 року, згідно Постанови КМУ від 16.02.2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в області здійснити з 01.04.2019 року виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру, з урахуванням проведеної індексації з 01.03.2022 року, згідно Постанови КМУ від 16.02.2022 року №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" із врахуванням раніше виплачених сум.

09.01.2024 позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із клопотанням про встановлення судового контролю на виконання судового рішення, в якому просив суд першої інстанції зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення по адміністративній справі № 520/7544/23.

В обґрунтування вимог вказаного клопотання стверджував, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 по справі № 520/7544/23 відповідачем добровільно та у повному обсязі станом на момент звернення до суду із вказаною заявою не виконано в частині здійснення фактичної виплати нарахованої пенсії без обмеження її розміру максимальним, що зумовлює необхідність встановлення судового контролю за виконання рішення суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 по справі № 520/7544/23 у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по адміністративній справі № 520/7544/23 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків, 61022, ) - відмовлено у повному обсязі.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2024 по справі № 520/7544/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 по справі № 520/7544/23 - скасовано.

Направлено справу № 520/7544/23 для продовження розгляду до Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 по справі № 520/7544/23 у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по адміністративній справі № 520/7544/23 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків, 61022, ) - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2024 по справі № 520/7544/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 року у справі №520/7544/23 скасовано.

Направлено справу №520/7544/23 для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2024 по справі № 520/7544/23 у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по адміністративній справі №520/7544/23 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 по справі № 520/7544/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.09.2024 по справі № 520/7544/23 - скасовано.

Справу № 520/7544/23 направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 по справі № 520/7544/23 у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по адміністративній справі №520/7544/23 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків, 61022, ) - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2024 по справі № 520/7544/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2024 по справі № 520/7544/23 - скасовано.

Справу №520/7544/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 по справі № 520/7544/23 у задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по адміністративній справі №520/7544/23 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків, 61022, ) - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2025 по справі № 520/7544/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 по справі № 520/7544/23 скасовано.

Справу № 520/7544/23 направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 по справі № 520/7544/23 заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №520/7544/23 - задоволено.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 року у справі №520/7544/23, протягом 30 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

На виконання вимог вказаної ухвали, ГУ ПФУ в Харківській області подало звіт про виконання рішення суду від 21.05.2025, в якому повідомило про добровільне виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 шляхом здійснення відповідного перерахунку пенсії за період з 01.04.2019 по 31.07.2023, виплату якої буде здійснено в межах бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Зазначив, що з метою виконання рішення у даній справі, ГУ ПФУ направлено відповідні запити для виділення коштів щоб виплатити позивачу різницю в пенсії за відповідний період у розмірі 386112 грн 03 коп. Відтак, оскільки пенсійним органом вчинено всі дії, спрямовані на виконання рішення у справі № 520/7544/23, наявні підстави для прийняття та затвердження поданого звіту.

Просив врахувати, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за час фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості виконати таке судове рішення.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 по справі № 520/7544/23 затверджено звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по справі 520/7544/23.

Позивач, не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції повністю, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ненадання будь-якої оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що в силу статті 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нового.

Наполягав на залишенні судом першої інстанції поза увагою того факту, що всупереч рішенню Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 по справі № 520/7544/23, пенсія позивача під час здійснення перерахунку з 01.03.2022 була обмежена ГУПФУ в Харківській області максимальним розміром.

Крім того, з наданих ГУПФУ в Харківській області розрахунків на доплату пенсії від 19.07.2023 та від 04.02.2025, різницю на доплату пенсії, за наслідками здійснених перерахунків на виконання судового рішення у цій справі, у загальному розмірі 349057,26 грн, було визначено виходячи з сум, що не відповідають фактичному розміру пенсії позивача. При цьому, за період з вересня 2021 року по липень 2023 року - пенсія позивача обмежена максимальним розміром.

Переконував, що відсутність відповідного фінансування відповідача з боку розпорядника бюджетних коштів вищого рівня не свідчить про виконання рішення суду в повному обсязі, а тільки підтверджує, що таке невиконання судового рішення обумовлено об`єктивними обставинами, незалежними від посадових осіб відповідача.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до частини 3 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Враховуючи подання посадовими особами звіту про виконання судового рішення, а також відсутність у позивача зауважень щодо його змісту, суд вважав за можливе затвердити вказаний звіт.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 129 Конституції України встановлено, що однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

На виконання приписів статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зауважує, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

В абзаці третьому пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 6 вересня 1978 року у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

На підставі аналізу статей 3, 8, частин 1, 2 статті 55, частин 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

У справі Сорінг проти Об`єднаного Королівства від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 129-1 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 19 грудня 2024 року набрав чинності Закон України від 21 листопада 2024 року № 4094-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» (далі - Закон № 4094-ІХ), яким статтю 382 КАС України викладено у новій редакції, а КАС України доповнено статтями 381-1, 382-1, 382-2, 382-3.

При цьому, згідно із пунктом 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4094-IX, справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності цим Законом.

Так, згідно із частинами 1 та 2 статті 382 КАС України (в редакції Закону № 4094-IX), суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини 1-3 статті 382-1 КАС України, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Розгляд звіту про виконання судового рішення повинен бути здійснено судом з урахуванням особливостей, що діють після набрання чинності Законом № 4094-ІХ, в порядку письмового провадження.

Усталеною судовою практикою сформовано правову позицію, відповідно до якої для застосування інституту судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 13 травня 2021 року у справі № 9901/598/19, які були підтримані в ухвалі від 03 березня 2025 року по справі 160/5259/20.

Слід також зазначити, що головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Кожний судовий процес повинен завершуватися реалізацією судового рішення у спірних правовідносинах між його сторонами.

Тому після вирішення публічно-правового спору і набрання судовим рішенням законної сили суд продовжує відігравати активну роль у реалізації сторонами прав та законних інтересів, з приводу захисту яких він ухвалив судове рішення.

В основу ефективності правосуддя покладається здійснення судом належного контролю за виконанням судового рішення, оскільки головною метою судового рішення є ефективність у поновленні порушених прав та свобод особи.

За змістом постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 802/357/17-а звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 23 квітня 2020 року у справі № 560/523/19 зазначив, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи.

Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 по справі № 520/7544/23, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 року у справі № 520/7544/23, протягом 30 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

21.05.2025 ГУ ПФУ в Харківській області подало до суду першої інстанції звіт про виконання судового рішення, зі змісту якого судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання рішення у справі № 520/7544/23 відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача та нараховано різницю в пенсії за період з 01.04.2019 по 31.07.2023 в розмірі 349057 грн. 26 коп., яку внесено до Реєстру судових рішень.

Також зазначено, що до Пенсійного фонду України направлено лист № 2000-0408-5/18892 від 04.02.2025 щодо розгляду питання про виділення коштів на виплату різниці в пенсії ОСОБА_1 за період з 01.04.2019 по 31.07.2023 в сумі 349057 грн. 26 коп. Повідомлено, що виплата коштів на виконання рішень суду здійснюватиметься в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат.

Відтак, проаналізувавши доводи відповідача, викладені у наданому звіті про виконання судового рішення, а також дослідивши долучені до звіту копії документів сукупно з іншими матеріалами справи, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції від 17.05.2023 виконане лише в частині здійснення перерахунку пенсії позивача, водночас, фактична виплата заборгованості станом на день подання цього звіту не здійснена.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції наголошує, за змістом резолютивної частини рішення від 17.05.2023 на відповідача покладено обов`язок не лише здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , а й вчинити дії щодо проведення повної виплати пенсії.

Колегія суддів враховує, що заява позивача про встановлення судового контролю розглядалася судом неодноразово та за наслідками її розгляду Харківський окружний адміністративний суд відмовляв позивачу у встановленні судового контролю ухвалами від 23.01.2024, від 11.06.2024, від 06.09.2024 та від 19.11.2024, які у подальшому скасовувались Другим апеляційним адміністративним судом із направленням справи на продовження розгляду.

Як вбачається із мотивувальних частин постанов апеляційного суду, колегією суддів було встановлено, що відповідно до протоколу перерахунку пенсії позивача від 19.07.2023, здійсненого на виконання судового рішення по справі № 520/7544/23, позивачу перераховано пенсію з 01.04.2019. Основний розмір пенсії ОСОБА_1 , обчислений з 90% грошового забезпечення, становить 24008,13 грн. З урахуванням надбавки до пенсії: непрацездатна дитина віком до 18 років син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - 748,50 грн та непрацездатна дитина віком до 18 років, син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - 748,50 грн, розмір пенсії позивача з надбавками з 01.04.2019 по 31.12.2020 визначений в сумі 25505,13 грн, а з 01.01.2021 - 24892,63 грн, внаслідок зменшення кількості утриманців.

Відповідно до протоколу перерахунку пенсії позивача від 19.07.2023, здійсненого на виконання судового рішення по справі № 520/7544/23, позивачу перераховано пенсію з 01.03.2022. Основний розмір пенсії ОСОБА_1 , обчислений з 90% грошового забезпечення, становить 24008,13 грн. З урахуванням індексації базового ОСНП (24008,13*0,140) - 3361,14 грн та надбавки на непрацездатну дитину до 18 років, син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 - 967,00 грн, розмір пенсії позивача з надбавками визначений в сумі 28336,27 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії - 24892,63 грн, а з 01.04.2022 - 24008,13, внаслідок зменшення кількості утриманців, з 01.03.2023 - 24008,13 грн.

Таким чином, всупереч рішенню Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 по справі № 520/7544/23, пенсія позивача була обмежена ГУПФУ в Харківській області максимальним розміром під час здійснення перерахунку з 01.03.2022.

Крім того, з наданих ГУПФУ в Харківській області розрахунків на доплату пенсії від 19.07.2023 та від 04.02.2025 (т. 2 а. с. 76, 77) колегією суддів встановлено, що різницю на доплату пенсії, за наслідками здійснених перерахунків на виконання судового рішення у цій справі, ГУПФУ в Харківській області у загальному розмірі 349057,26 грн, було визначено виходячи з таких розмірів пенсії, що підлягали виплаті позивачу:

- квітень-червень 2019 року - 17553,12 грн, липень-листопад 2019 року - 16950,12 грн, грудень 2019 року - 17584,62 грн, січень-червень 2020 року - 18566,13 грн, липень-листопад 2020 року - 17900,13 грн, грудень 2020 року - 17387,13 грн, січень-червень 2021 року - 15890,13 грн, тоді як фактичний розмір пенсії позивача відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 19.07.2023 становив 25505,13 грн;

- липень-серпень 2021 року - 15348,63 грн, вересень 2021 року-березень 2022 року - 24892,63 грн, квітень 2022 року-липень 2023 року - 24008,13 грн, тоді як відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 19.07.2023 розмір пенсії позивача у вказаний період становив 24892,63 грн;

За встановлених вище обставин слід дійти висновку, що за період з квітня 2019 року по серпень 2021 року різницю на доплату пенсії ОСОБА_1 обчислено з сум, що не відповідають фактичному розміру пенсії позивача, визначеного у протоколі перерахунку від 19.07.2023, а за період з вересня 2021 року по липень 2023 року - пенсія позивача обмежена максимальним розміром.

Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт невиконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 по справі № 520/7544/23 навіть у частині нарахування доплати у належному позивачу розмірі в повному обсязі та у спосіб, визначений судом.

Водночас, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції взагалі не було надано оцінки долученому до матеріалів справи звіту про виконання судового рішення та протоколам перерахунку пенсії, а також не враховано висновки апеляційного суду, якими він керувався при направленні справи на продовження розгляду.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції, що викладені в оскаржуваній ухвалі про повне виконання відповідачем рішення у справі № 520/7544/23, передчасними та такими, що зроблені внаслідок неналежного дослідження наявних в матеріалах справи доказів.

Разом з цим, вирішення питання про продовження строку подання звіту про виконання рішення суду, у розумінні статті 382 КАС України віднесено до компетенції суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, яким в даному випадку є Харківський окружний адміністративний суд, а тому апеляційний суд позбавлений процесуального права вирішити таку заяву по суті.

Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 320 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про встановлення судового контролю.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 по справі № 520/7544/23 - скасувати.

Справу № 520/7544/23 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви про встановлення судового контролю.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій Я.В. П`янова