Справа № 359/7804/25
Суддя: Чирка С. С.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 359/7804/25
Провадження 2-а/359/111/2025

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі судового засідання Кулик Т.В.,

за участю

представника позивача Маслюка А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним адміністративним позовом у якому просить суд скасувати постанову № 920 від 17.06.2025 за ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Позовна заява обґрунтована тим, що постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 було складено відносно позивача постанову, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за те, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 29.05.2025 о 13:08 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 під час звірки військово облікових даних через ІКС «Оберіг» виявлено, що військовозобов`язаний позивач порушив вимоги абз 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», абз.2 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.п. 2 п.1 додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, пункту 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 №560, а саме: в особливий період, будучи належним чином оповіщеним про виклик (підтверджується трекінгом АТ «Укрпошта» щодо рекомендованого поштового відправлення № 168) не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строки, визначені в повістці № 1954556 (згідно якої необхідно було з`явитися 27.01.2025 о 09.00 год. про поважні причин неприбуття не повідомив).

Серед іншого, зазначає, що адміністративне правопорушення, що інкримінується позивачу не носить характер триваючого та вичерпується лише фактом неприбуття до певного місця у визначену відповідачем дату та час. Отже днем вчинення правопорушення є 27.01.2025 (явка за повісткою), тобто три місяці, передбачені ст. 38 КУпАП, збігли 27.04.2025. В той же час спірна постанова була винесена відповідачем 17.06.2025. Тому позивач просить суд закрити провадження оскільки за положеннями п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 КУпАП.

Ухвалою судді від 02.07.2025 відкрито провадження у вказаній справі та призначено судове засідання.

Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 10.07.2025 залучено співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Надіслали заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказав на те, що твердження викладені позивачем у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Зазначає, що позивач є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 та є порушником правил військового обліку, оскільки повістка була направлена позивачу засобами поштового зв`язку з дотриманням всіх правил, тому представник відповідача вважає, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак, у строки визначені у повістці не прибув, поважних причин неприбуття не надав. У зв`язку з цим просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом, встановлено, що постановою тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З постанови слідує, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 29.05.2025 о 13:08 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 під час звірки військово-облікових даних через ІКС «Оберіг» виявлено, що військовозобов`язаний позивач порушив вимоги абз 3 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», абз.2 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.п. 2 п.1 додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, пункту 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2024 №560, а саме: в особливий період, будучи належним чином оповіщеним про виклик (підтверджується трекінгом АТ «Укрпошта» щодо рекомендованого поштового відправлення № 168) не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строки, визначені в повістці № 1954556 (згідно якої необхідно було з`явитися 27.01.2025 о 09.00 год. про поважні причин неприбуття не повідомив).

Представник позивача у судовому засіданні не заперечував факт перебування ОСОБА_1 на військовому обліку.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно із ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, згідно Указу Президента України №303/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» було прийнято рішення про оголошення та проведення часткової мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан. З цієї дати діє воєнний стан, а тому порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію є підставою для притягнення до відповідальності саме за ч. 3 ст. 210-1 КпАП України.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Зі змісту спірної постанови вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_3 був належним чином оповіщений про необхідність прибуття 27.01.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак, у строки визначені у повістці не прибув, поважних причин неприбуття не надав.

Як вбачається з копії повістки № 1954556, позивач був зобов`язаний з`явитися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_6 27.01.2025 о 09.00 год. для уточнення даних.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Також, у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі №560/751/17, яка відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, також звертається увага на те, що обов`язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача в даній категорій справ, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладений на відповідача, - суб`єкта владних повноважень.

Щодо тверджень представника позивача про порушення строків накладення адміністративного стягнення встановлених ч. 7ст. 38 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 7ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210,210-1 КУпАП, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Судом встановлено, що датою скоєння правопорушення, що ставиться у вину ОСОБА_1 є 27.01.2025, тобто дата, на яку останній зобов`язаний був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_6 по повістці, що також видно зі змісту оскаржуваної позивачем постанови.

Отже, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення за скоєне закінчився.

Незважаючи на це, відповідачем поза строками накладення адміністративного стягнення, а саме 17.06.2025 було винесено оскаржувану постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Отже, судом встановлено, що відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв не в межах та не в спосіб визначений законом, що призвело до притягнення позивача до адміністративної відповідальності за спливом строків накладення адміністративного стягнення.

За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідачем не виконано обов`язок доказування правомірності прийнятої постанови, визначений ч. 2 ст. 77 КАС України.

Зазначені обставини, на переконання суду, є достатніми для висновку про неправомірність прийнятої постанови та наявність підстав для її скасування судом із закриттям провадження у справі за відсутності події і складу правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, та враховуючи, що відповідачем під час розгляду цієї справи не було доведено правомірності спірної постанови через ненадання доказів вчинення правопорушення, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 245, 250, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову № 920 від 17.06.2025 прийняту ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 17 000 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя С.С. Чирка