Справа № 160/16725/24
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
судді Кучугурної Н.В.
секретаря судового засідання Кропової К.В.
від відповідача: не з`явився,
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.06.2025 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено без змін.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, заяву передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.
Ухвалою від 21.07.2025 прийнято до розгляду заяву; призначено заяву до розгляду у судовому засіданні на 28 липня 2025 року на 11:00 год.
28.07.2025 позивач надав до суду докази, які, за його доводами, свідчать про наявність у відповідача відповідних бюджетних асигнувань.
28.07.2025 у судове засідання прибув позивач. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
За змістом ст.378 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду заяви про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення, не перешкоджає судовому розгляду.
Розглянувши подану заяву, дослідивши матеріали справи, суд зазначає про таке.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.06.2025 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено без змін.
Доказів виплати позивачу нарахованої доплати до матеріалів справи не надано
Згідно з ч. 1 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Обов`язковість судових рішень безпосередньо гарантується статтею 124 Конституції України.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Таким чином, поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту.
Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду боржником, зазначення настання обставин, що дозволяють виконати рішення суду протягом визначеного терміну. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.
При цьому порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.
Підставою для зміни способу чи порядку виконання рішення суду є неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин.
Таким чином, для зміни способу виконання судового рішення є такі обставини, які роблять виконання неможливим.
Отже, наведена норма встановлює можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у виняткових випадках, але за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Аналізуючи наведені норми чинного законодавства, суд зазначає, що право звернення із заявою про встановлення або зміни способу або порядку виконання належить стягувачу чи виконавцю виключно в процесі здійснення виконавчого провадження.
Крім того, як зазначено вище, самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат шляхом стягнення із суб`єкта владних повноважень відповідних виплат є невиконання таким суб`єктом владних повноважень рішення суду протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням.
Суд установив, що рішення суду у цій справі набрало законної сили 19.06.2025, в день винесення постанови Третім апеляційним адміністративним судом, якою рішення суду було залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
Заява про зміну способу і порядку виконання рішення суду подана позивачем до суду 16.07.2025, тобто до настання обставин, які є необхідними для самостійної підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач передчасно звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, відповідно, ця заява задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Ухвала набирає законної сили 28.07.2025 та може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст.ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 28.07.2025.

Суддя Н.В. Кучугурна