Справа № 400/12415/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/12415/24

Перша інстанція: суддя Малих О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

при секретарі судового засідання Коблова А.О.,

за участю представника апелянта Іванковської Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу управління державного архітектурно - будівельного контрою Миколаївської міської ради на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року у справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Монарх» до управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради про визнання протиправними та скасування приписів і постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

30.12.2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Монарх» звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до управління державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради, в якій просило визнати протиправними та скасувати:

- припис № 7 від 10.12.2024 про зупинення підготовчих та будівельних робіт;

- припис № 7/1 від 10.12.2024 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

- постанову № 9/429/22.02-13 від 17.12.2024 року про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що товариством на об`єкті за адресою: м.Миколаїв, вул.Павла Скоропадського, 60 здійснюються ремонтні роботи, які не передбачають втручання у несучи та огороджувальні конструкції, а заміна в подальшому раніш існуючих перегородок між приміщеннями № 1 та № 22, а також приміщеннями № 11 та № 22 на нові склоблокові не можуть вважатись реконструкцією, виходячи з ознак цього терміну, наведених у ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво». Враховуючи, що результати ремонтних робіт не призведуть до зміни геометричних розмірів та/або функціонального призначення об`єкту, такі роботи не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Отже, прийняті 10.12.2024 року приписи є необґрунтованими та незаконними. Як наслідок, незаконною є і постанова про накладення штрафу, оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення. Також позивач вказує на порушення процедури накладення штрафу, оскільки протокол про правопорушення у сфері містобудівної документації від 10.12.2024 року складався за відсутності уповноваженої особи ТОВ «Монарх», йому не вручався. Також протокол не містить відмітки про відмову уповноваженої особи товариства від отримання його копії чи ознайомлення з ним. На підставі викладеного позивач вважає, що таких протокол не є належним та допустимим доказом при розгляді справи про порушення позивачем закону у сфері містобудівної діяльності.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що у період з липня по листопад 2024 року позивачем виконувались роботи із перебудови об`єкта за адресою: вул. Макарова адмірала, 60 зі зміною основних техніко-економічних показників, що в розумінні ДБН-2.2-3-2014 є реконструкцією, і вимагає отримання права на виконанні таких робіт. Крім того, позивач не обґрунтував, як саме формальний недолік у складанні протоколу призвів до порушення процедурних гарантій суб`єкта містобудування, спричинив наслідки, які унеможливили реалізацію останнім своїх прав, їх захист під час розгляду матеріалів перевірки, а також вплинув на достовірність та об`єктивність винесеної постанови.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. Апелянт посилається на помилкове погодження судом з доводами позивача, що після зведення ним у 2014 році прибудови до фасадної частини будинку за адресою: м.Миколаїв, вул.адмірала Макарова, 60, зовнішня несуча стіна перетворилася на міжкімнатну перегородку. На переконання апелянта, несуча стіна продовжує виконувати основну роль сприйняття навантажень і забезпечення стійкості будівлі. Тому виконані позивачем роботи з пробиття наскрізних отворів у несучій стіні нежитлового приміщення першого поверху є втручанням у несучі та огороджувальні конструкції, що потребує дозволу на виконання будівельних робіт.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін у зв`язку із необґрунтованістю доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до такого.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 27.11.2024 року по 10.12.2024 року посадовими особами управління ДАБК у Миколаївській області на підставі наказу від 15.10.2024 року № 90 та направлення від 15.10.2024 року № 5 проведено позапланову перевірку дотримання ТОВ «Монарх» законодавства у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва за адресою: м.Миколаїв, вул.Павла Скоропадського (колишня адмірала Макарова), 60.

За результатами перевірки 10.12.2024 року складено акт № 7/2024, відповідно до якого на об`єкті будівництва виконуються наступні будівельні роботи:

- між приміщеннями № 11 та № 22 у несучій стіні влаштовано отвір № 1 шириною 1,5 м., висотою 3,5 м, орієнтованою площею 5,3 кв.м.;

- між приміщенням № 1 та № 22 у несучій стіні влаштовані: отвір № 2 шириною 1,6 м., висотою 3,6 м., орієнтовною площею 5,7 кв.м., та отвір № 3 шириною 1,6 м., висотою 3,6 м., орієнтовною площею 5,7 кв.м.;

- оздоблювальні роботи не завершені.

Як вказано в акті перевірки, згідно з наданим КП ММБТІ технічним паспортом нежитлового приміщення 1-го поверху за адресою: вул. Павла Скоропадського (Макарова адмірала), 60, станом на березень 2018 року між приміщеннями № 1 та № 22, між приміщеннями № 11 та № 22 відсутні отвори, стіна є суцільною.

На дату проведення перевірки стіна нежитлового приміщення мала вже 3 отвори між приміщеннями № 1 та № 22, між приміщеннями № 11 та № 22, що підтверджує факт втручання в несучі конструкції.

Отже, перевіркою встановлено виконання будівельних робіт на першому поверсі нежитлового приміщення із знесенням несучої стіни за відсутності дозвільних документів та без дотримання будівельних норм і правил.

10.12.2024 року УДАБК складено приписи:

- № 7 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, яким ТОВ «Монарх» визначено негайно зупинити виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва до оформлення документів, які дають право на виконання таких робіт. Термін для повідомлення УДАБК про виконання припису до 16.12.2024 року.

- № 7/1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 7/1, яким ТОВ «Монарх» встановлено у термін до 10.02.2025 року усунути встановлені порушення на об`єкті будівництва шляхом оформлення документів, які дають право на виконання будівельних робіт. Термін для повідомлення УДАБК про виконання припису до 10.02.2025 року;

Також 10.12.2024 року УДАБК складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та призначено розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності на 17.12.2024 року о 14:00 год у приміщенні УДАБК.

17.12.2024 року, за участю заступника начальника управління - начальника юридичного відділу УДАБК Іванковської Ю.В. та представника ТОВ «Монарх» Поточняка М.С., здійснено розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

За результатами розгляду справи управлінням ДАБК винесено постанову № 9/429/22.02-13, якою ТОВ «Монарх» визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 року № 208/94-ВР та накладено штраф за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 109 008,00 грн.

Не погоджуючись з приписами відповідача та рішенням про накладення штрафу, позивач звернувся захистом свої прав та законних інтересів до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності в діях позивача складу правопорушення у сфері містобудівної діяльності, оскільки ним здійснювались ремонтні роботи на об`єкті будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , які не передбачають втручання у несучі та огороджувальні конструкції.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Приписами статей 6,7 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності № 3038-VI від 17.02.2011 року, управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, зокрема, шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.

Частиною 1 ст.41 Закону 3038-VI визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Відповідно до ч.3 ст.41 Закону 3038-VI та п.5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктами 9, 12, 13 Порядку № 553 передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва, та посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час його здійснення зобов`язані, зокрема, ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

Крім того, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право, зокрема, бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю, подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що такий захід державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, як позапланова перевірка, повинен здійснюватись в присутності суб`єкта містобудування, який має ознайомитись з його результатами, зокрема, з актом перевірки, приписом, протоколом та отримувати примірники цих документів, а також має право на надання пояснень, документів, які спростовують порушення, заперечень, тощо.

Як вбачається з акту перевірки, остання проводилась у присутності уповноваженого представника ТОВ «Монарх» Поточняка Миколи Сергійовича (стор.4 акту). Цей же представник товариства 10.12.2024 року отримав примірник акту перевірки від 10.12.2024 № 7/24 та у той же день надав пояснення, в яких зазначав, що товариством здійснюються роботи з поточного ремонту.

Разом з тим, як зазначає апелянт, представник товариства відмовився від отримання протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та приписів, у зв`язку з чим 10.12.2024 року вказані документи відправлені управлінням на адресу ТОВ «Монарх» по вул.П.Скоропадського,60 у м.Миколаєві, що підтверджується відповідним супровідним листом за № 23390/22.01-13/22/14/24 від 10.12.2024, чеком «Укрпошти» та трекінгом відстеження поштового відправлення, які долучалися до відзиву на позовну заяву (а.с.98-98зв.).

Крім того, під час отримання акту перевірки, представнику ТОВ «Монарх» було повідомлено про дату, час та місце винесення постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Судова колегія враховує, що відправлення приписів та протоколу рекомендованим листом з повідомленням відповідає вимогам п.21 Порядку № 553 та абзацу 3 п.3 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної документації, затвердженого постановою Кабміну України від 06.04.1995 року № 244 (з наступними змінами та доповненнями).

Так, з трекінгу відстеження поштового відправлення вбачається, що на поштове відділення № 45 (за місцем розташування позивача згідно даних ЄДРПОУ) поштова кореспонденція надійшла 11.12.2024, проте отримана адресатом була лише 23.12.2024 року.

Судова колегія погоджується з доводами апелянта, що ним були виконані вимоги Порядку № 553 та Порядку № 244 щодо відправлення документів, складених за результатами перевірки, на адресу позивача. Проте, відповідальність за факт тривалого неотримання поштової кореспонденції має нести позивач.

Крім того відповідно до абз.6 п.3 Порядку № 244 надіслання рекомендованим листом з повідомленням документів, які є підставою для притягнення до відповідальності, за адресою місцезнаходження (місця проживання) суб`єкта містобудування, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вважається належним врученням зазначених документів незалежно від факту їх отримання суб`єктом містобудування.

Отже, доводи позивача, що протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 10.12.2024 року йому не направлявся, не відповідає дійсності.

Той факт, що фактично копію протоколу позивач отримав після прийняття оскаржуваної постанови про накладення на нього штрафу, відсутність у ньому відмітки про відмову суб`єкта містобудування від підписання протоколу або ознайомлення з ним, на думку судової колегії, не призвело до порушення прав останнього в частині надання пояснень та заперечень, а також участі у розгляді матеріалів про накладення штрафу, оскільки заперечення подані представником ТОВ «Монарх» 10.12.2024 року та він приймав участь 17.12.2024 року у розгляді матеріалів позапланової перевірки та прийнятті оскаржуваної постанови. При цьому, будь-яких зауважень та заперечень не надавав.

Слід зазначити, що Верховним Судом неодноразово висловлювалась правова позиція, що суто формальні порушення при проведенні перевірки, за наявності доведеного факту вчинення суб`єктом містобудування порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, не можуть слугувати самостійною правовою підставою для скасування результатів такої в цілому.

Формальний недолік проведення перевірки має місце тоді, коли він не призвів до порушення процедурних гарантій суб`єкта містобудування, не спричинив наслідків, які унеможливили реалізацію останнім своїх прав, їх захист при проведенні перевірки, а також не вплинув на достовірність та об`єктивність встановлення її результатів, повноту проведення (постанови КАС ВС від 27.11.2019 у справі №826/15257/15, від 27.10.2021 у справі № 826/5921/16).

Позивачем не наведено та не обґрунтовано, як саме вищенаведені формальні недоліки у складанні протоколу призвели до порушення процедурних гарантій суб`єкта містобудування, спричинили наслідки, які унеможливили реалізацію останнім своїх прав, їх захист під час розгляду матеріалів перевірки, а також вплинули на достовірність та об`єктивність винесеної постанови про накладення штрафу.

Судова колегія зауважує, що Верховний Суд у постанові від 27 жовтня 2021 року по справі № 826/5921/16 дійшов висновку, що протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності не зумовлює виникнення будь-яких прав та обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася. Протокол слугує засобом фіксації певних фактів і подій, відображає суб`єктивні висновки перевіряючих щодо наявності чи відсутності тих чи інших порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил.

Враховуючи наведене, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують наявність процесуальних порушень, які могли б стати законними підставами для скасування оскаржуваної постанови.

Щодо встановлення факту вчинення позивачем правопорушення у сфері містобудівельної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до пп.1 п.1 ст.34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після подання ним повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, викладений у постанові Кабінету Міністрів України № 406 від 07.06.2017 року.

Відповідно до п.1 цього Переліку не вимагається оформлення документів для початку виконання будівельних робіт на роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції.

Як вбачається з акту перевірки, на дату її проведення у зовнішній стіні нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 існують 3 отвори між приміщеннями № 1 та № 22, між приміщеннями № 11 та № 22, що підтверджує факт втручання в несучі конструкції.

Судовою колегією досліджено технічні документи, що містяться в архівній інвентаризаційній справі на нежитловий будинок за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 1993 року, та встановлено, що:

- згідно поверхового плану першого поверху від 1993 року зовнішня фасадна стіна нежитлового будинку має чотири віконні отвори (стор.176-176 зв.);

- згідно технічного паспорту, складеного 21.08.2014 року на замовлення ТОВ «Монарх», вказана зовнішня стіна будинку є суцільною, оскільки в ході реконструкції будинку, проведеною у липні-серпні 2014 року, віконні отвори були закладені та здійснена прибудова (а.с.35-36). При проведенні реконструкції нежитлового будинку ТОВ «Монарх» подавало, як декларацію про початок виконання будівельних робіт, так і про готовність об`єкта до експлуатації (а.с.39-43);

- згідно технічного паспорту, складеного 16.03.2018 року, віконні отвори

залишаються закладеними, зовнішня стіна будинку є суцільною (а.с.106зв-108);

- згідно технічного паспорту, складеного 02.12.2024 року на замовлення ТОВ «Монарх», вказана зовнішня стіна нежитлового приміщення має три наскрізні

суцільні отвори між приміщеннями № 1 та № 22, № 11 та № 22 (а.с.31-32).

Апелянт наполягає на тому, що у 2024 році позивачем внаслідок реконструкції

першого поверху нежитлового будинку за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 здійснено втручання у несучі та огороджувальні конструкції будинку з посиланням на норми ДБН В.2.6-162:2010 «Конструкції будинків і споруд. Кам`яні та армокам`яні конструкції. Основні положення» та ДБН А2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

Судова колегія погоджується з доводами апелянта з огляду на таке.

Згідно з пунктом 5.10.1 ДБН В.2.6-162:2010 несучими є стіни, розраховані для сприймання прикладеного навантаження додатково до своєї власної ваги.

З технічної документації на нежитловий будинок за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що стіна між приміщеннями № 1 та № 22, а також між приміщеннями № 11 та № 22 має суцільне подовження по осі вертикалі вище розташованого поверху, сприймає навантаження від розташованих вище будівельних конструкцій, а саме: стіни з каменю, залізобетонних плит покриття, дахових конструкцій будівлі.

На підставі викладеного судова колегія погоджується з доводами апелянта, що ця стіна, яка є фасадною стіною будівлі відноситься до типу несучих стін згідно положень п. 5.10.1 ДБН В.2.6-162:2010, оскільки є невід`ємною частиною силового каркасу будівлі, забезпечує її міцність та стійкість.

Тому проведення у 2014 році реконструкції першого поверху нежитлового приміщення, внаслідок якої віконні отвори у зовнішній стіні будинку були закладені та здійснена прибудова до вказаної стіни з композиційного матеріалу (металопласту), не змінює її функціональне призначення та не робить її міжкімнатною перегородкою.

Протилежні висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на будівельних нормах та правилах, у зв`язку з чим є помилковими.

Крім того, судом першої інстанції залишений поза увагою наданий позивачем Технічний звіт № ТЗ-11-07-24 від 22.07.2024 року про обстеження віконних прорізів у кількості 3 штук за адресою: за адресою: м.Миколаїв, вул. адмірала Макарова, 60, Центрального району, Миколаївської області на можливість подальшого введення віконних прорізів в експлуатацію, зі змісту якого вбачається обстеження несучих зовнішніх (фасадних) стін будинку, зокрема стіни, в якій виявлені закладені віконні прорізи керамічною цеглою, товщиною 120 мм у кількості 3 шт. розміром 2800х1300мм. Отже, вказаним звітом також підтверджено, що фасадна стіна будинку, в якій закладені віконні прорізи, є несучою стіною.

Враховуючи встановлення під час проведення позапланової перевірки, що фасадна несуча стіна будівлі за адресою: вул. Макарова адмірала, 60, не має цілісної конструкції, віконні прорізи у стіні відсутні, натомість виконуються будівельні роботи із перетворення віконних прорізів у суцільні отвори (від стелі до підлоги) з розмірами 3500х1500мм, управління ДАБК дійшло правильних висновків, що ТОВ «Монарх» виконує роботи із перебудови об`єкта за адресою: вул. Макарова адмірала, 60 зі зміною основних техніко- економічних показників, що в розумінні ДБН-2.2-3:2014 є реконструкцією, і вимагає отримання права на виконанні таких робіт.

Так, п.3.21 ДБН-2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» передбачає, що реконструкція це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (загальна площа, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня, доступність для маломобільних груп населення

Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності)

Судова колегія погоджується з доводами апелянта, що пробиття отворів у несучій стіні нежитлового приміщення 1-го поверху за адресою: вул. Павла Скоропадського (Макарова адмірала), 60 тягне за собою зміну геометричних розмірів об`єкту, техніко-економічних показників, визначених додатком до ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації», елементів несучих конструкцій.

Як вірно зазначає апелянт, внаслідок пробиття суцільних отворів у несучій стіні утворилися наскрізні проходи, які змінили первісну конфігурацію стіни як суцільної огороджувальної конструкції, вплинули на просторову організацію приміщення та його планувальне рішення. Отвори, виконані шляхом демонтажу закладених віконних прорізів, забезпечили фізичне з`єднання раніше відокремлених приміщень, потягнули зміну пропорцій приміщення, перепланування простору, а також створення нової геометричної конфігурації стіни.

Проведена реконструкція призвела до зміни таких техніко-економічних показників, як загальна площа, корисна площа, показники енергоефективності - річної потреби в паливі (тис. т), воді (тис. м3), електричній (тис. кВт.год) та тепловій енергії (Гкал). При пробиванні отвору частина стіни видаляється, що збільшує загальну та корисну площу приміщення. Пробиття суцільних отворів впливає на зміну вентиляційних та теплоізоляційних властивостей приміщення та може спричинити зниження або підвищення потреби у різних видах енергії. Нова організація простору змінює його вентиляційні характеристики та теплоізоляцію. Пробиття отворів впливає на міцність або жорсткість не тільки несучої конструкції, а й стійкість та надійність подальшої експлуатації будівлі в цілому.

Враховуючи викладене та з урахуванням того, що проведені позивачем будівельні роботи спричинили зміну геометричних параметрів об`єкта, а пробиття наскрізних отворів у стінах жодним чином не пов`язане з відновленням фізично зношених конструкцій, судова колегія приходить до висновку, що зазначені роботи не підпадають під визначення капітального ремонту, передбачене пунктом 3.7 ДБН А.2.2-3-2014, на чому наполягає позивач.

Отже, відповідно до визначення, наведеного в ДБН А.2.2-3-2014, зміна розмірів, функціонального призначення, елементів несучих і огороджувальних конструкцій існуючого об`єкту (зокрема, стін і фундаменту) прямо визначені як ознаки реконструкції, право на проведення якої потребує отримання дозвільних документів про початок виконання будівельних робіт та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Як вже зазначалось раніше, частиною 1 статті 34 Закону № 3038-VI та Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, визначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання органу державного архітектурно будівельного контролю повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1) наслідками. Здійснювані позивачем будівельні роботи, за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1).

Порядок отримання дозвільних документів на проведення реконструкції визначається Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2011 № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт».

Згідно з пунктом 2 Порядку №466 будівельні роботи - це роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

Частиною другою статті 26 Закону № 3038-VI визначено, що суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону № 3038-VI проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Частиною 7 статті 34 цього ж Закону встановлено, що виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно частини 2 статті 36 Закону № 3038-VI виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Стаття 2 Закону № 208/94 ВР передбачає відповідальність для суб`єктів містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання, вчинене щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного, беручі до уваги відсутність у позивача дозвільних документів на проведення будівельних робіт на момент перевірки, судова колегія доходить висновку про правомірність дій апелянта при складанні оскаржуваних приписів, якими управління ДАБК вимагало зупинити проведення підготовчих та будівельних робіт та усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил шляхом оформлення документів, які дають право на виконання будівельних робіт, а також при прийнятті постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, та як наслідок, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Суд першої інстанції не врахував наведені норми права, надав невірну оцінку обставинам у справі, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до п.п.3,3 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 31 грудня 2024 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308,310,315,317,321,322,325,328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу державного архітектурно - будівельного контрою Миколаївської міської ради - задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року скасувати та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Монарх» у повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 25 липня 2025 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко