Справа № 420/8245/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8245/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмовогопровадження в приміщенніОдеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Департаменту патрульної поліції (, місце знаходження та адреса для листування: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про відшкодування виплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 14 березня 2024 року надійшла позовна заява Департаменту патрульної поліції (, місце знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, адреса для листування: 65114, м. Одеса, вул. Ак.Корольова, 5) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), в якій позивач просив:

стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції нараховану та виплачену одноразову грошову допомогу при звільненні у сумі 234 365 грн.

Ухвалою від 28 березня 2024 року після усунення недоліків у позовній заяві головуючим суддею по справі Корой С.М. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

На підставі розпорядження № 278 від 27.06.2024 року та відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 27.06.2024 року, справу призначено до розгляду судді Харченко Ю.В.

На підставі розпорядження № 358 від 02.07.2024 року та відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 02.07.2024 року, справу призначено до розгляду судді Юхтенко Л.Р.

Ухвалою суду від 06 липня 2024 року прийнято до провадження та розгляду цю адміністративну справу. Розгляд справи № 420/8245/24 розпочато спочатку. Продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року № 420/8941/22, наказом Департаменту патрульної поліції №1084 о/с від 26.08.2022 ОСОБА_1 поновлено на посаді інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції №1115 о/с від 29.08.2023 відповідно до п.2 ч.І ст.77 Закону України «Про національну поліцію» ОСОБА_1 звільнено зі служби з виплатою одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби (стаж служби в поліції 19 років 10 місяців 22 дні). В подальшому Департаментом патрульної поліції було здійснено виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби у сумі 234 365 грн.

За результатами касаційного перегляду справи №420/8941/22 Верховний Суд 30.11.2023 розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу та прийняв постанову, якою касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі № 420/8941/22 скасовано. Провадження у справі №420/8941/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дії та бездіяльності протиправними закрито.

Представник позивача зазначив, що на виконання постанови Верховного Суду від 30 листопада 2023 року №420/8941/22 наказом Департаменту патрульної поліції №216 о/с від 12.02.2024 скасовано накази Департаменту патрульної поліції №1084 о/с від 26,08.2022 та №1115 о/с від 29.08.2023.

На думку представника позивача, враховуючи постанову Верховного Суду від 30 листопада 2023 року №420/8941/22, факт скасування наказів Департаменту патрульної поліції №1084 о/с від 26.08.2022 та №1115 о/с від 29.08.2023 та залишення в силі наказ Департаменту патрульної поліції №275 о/с 15.04.2020, у ОСОБА_1 відсутні правові підстави на одноразову грошову допомогу при звільненні. А тому грошові кошти отримані ОСОБА_1 у сумі 234 365 грн. від Департаменту патрульної поліції в якості одноразової грошової допомоги при звільненні вважаємо протиправним.

До суду 11 квітня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник просить відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що наказом Департаменту патрульної поліції від 26 серпня 2022 року № 1084о/с «По особовому складу» на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року у справі № 420/8941/22 поновлено на посаді інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області майора поліції ОСОБА_1 (0041642), з 16 квітня 2020 року.

В подальшому ОСОБА_1 переведено на посаду інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 29 серпня 2023 року № 1115о/с «По особовому складу» відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 (0041641), інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області, з 31 серпня 2023 року, з виплатою грошової компенсації за 29 діб невикористаної частини чергової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у році звільнення, установивши премію за серпень 2023 року в розмірі 186,062 %.

Представник відповідача звертає увагу, що враховуючи обставини справи, предмет та підстави позову можна дійти висновку, що позивач фактично просить суд здійснити поворот виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року у справі № 420/8941/22, на підставі якого відповідача було поновлено на посаді та, серед іншого, в подальшому виплачено йому одноразову грошову допомогу при звільненні.

Проте відповідно до статті 381 КАС України поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Крім того, згідно з статті 239 Кодексу законів про працю України у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах. З цих же підстав допускається стягнення з працівників сум, виплачених їм відповідно до раніше прийнятого рішення комісії по трудових спорах при повторному розгляді спору.

Також представник відповідача вважає, що при вирішенні цього спору слід врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 19 вересня 2018 року у адміністративній справі № 617/1460/16-а, адміністративне провадження № К/9901/18740/18, від 22 листопада 2018 року у адміністративній справі № 308/13566/14-а, адміністративне провадження № К/9901/14250/18.

Представник відповідача вважає, що Департаментом патрульної поліції не доведено і матеріали справи не містять доказів того, що скасоване рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року у справі № 420/8941/22 було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Також спірна одноразова грошова допомога була виплачена відповідачу до ухвалення Верховним Судом постанови від 30 листопада 2023 року у справі № 420/8941/22 на підставі наказу Департаменту патрульної поліції від 29 серпня 2023 року № 1115о/с «По особовому складу», що з урахуванням вищезгаданих висновків Верховного Суд виключає можливість її повернення позивачу.

З вищевикладених підстав представник відповідача вважає, що позовна заява Департаменту патрульної поліції про стягнення з ОСОБА_1 нарахованої та виплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні у сумі 234 365 гривень 00 копійок задоволенню не підлягає.

Своєю чергою представник позивача надав відповідь на відзив (вхід. № ЕС/15966/24 від 18.04.2024), відповідно до якої наполягав на задоволенні позову.

Ухвалою від 12 грудня 2024 року розгляд справи № 420/8245/24 продовжено за правилами загального позовного провадження. Розпочато розгляд справи № 420/8245/24 спочатку. Розпочато підготовче провадження у справі № 420/8245/24 та призначено підготовче засідання.

До суду 17 січня 2025 року на виконання ухвали суду від позивача надійшла заява, відповідно до якої представник наполягав на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 18.02.2025 року закрито підготовче засіданні та призначено розгляд справи по суті.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, за згодою представника, ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 19.03.2025 року розгляд справи продовжено у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Суд встановив, що наказом Департаменту патрульної поліції «Про особовий склад» від 15 квітня 2020 року №275о/с, відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», позивача звільнено зі служби в поліції в Управлінню патрульної поліції в Одеській області з 15 квітня 2020 року. Підставою звільнення вказано наказ Департаменту патрульної поліції від 08 квітня 2020 року № 216 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» (а.с. 6).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року в справі №420/4155/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року, в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження на вказані судові рішення в справі №420/4155/20.

Сторони не заперечують, що у червні 2022 року позивач повторно звернувся до суду з адміністративним позовом, та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року по справі №420/8941/22 позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування п. 11 наказу ДПП № 216 від 08.04.2020, поновлення на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу був задоволений частково.

Визнано протиправним та скасовано пункт 11 наказу Департаменту патрульної поліції від 08 квітня 2020 року № 216 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень», яким до інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 полку УПП Одеській області ДПП майора поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції від 15 квітня 2020 року № 275 о/с, в частині звільнення зі служби в поліції інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП майора поліції ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 16 квітня 2020 року.

Зобов`язано Департамент патрульної поліції Національної поліції України самостійно здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 02 червня 2021 року по 12 серпня 2022 року включно.

За результатами апеляційного перегляду справи постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2022 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишено без задоволення. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.08.2022 залишено без змін.

Суд встановив, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року № 420/8941/22, наказом Департаменту патрульної поліції №1084 о/с від 26.08.2022 року ОСОБА_1 поновлено на посаді інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 16.04.2020 року (а.с. 7).

Наказом Департаменту патрульної поліції №1115 о/с від 29.08.2023 відповідно до п.2 ч. 1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» ОСОБА_1 звільнено зі служби з виплатою одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби (стаж служби в поліції 19 років 10 місяців 22 дні) (а.с. 8).

Матеріалами справи підтверджено, що Департаментом патрульної поліції було здійснено виплату ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби у сумі 234 365 грн., що підтверджено розрахунковим листом за вересень 2023 рік (а.с. 79).

Також суд встановив, що за результатами касаційного перегляду справи №420/8941/22 Верховний Суд ухвалив постанову від 30.11.2023, якою касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від ЗО листопада 2022 року у справі № 420/8941/22 скасовано. Провадження у справі №420/8941/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дії та бездіяльності протиправними закрито.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання постанови Верховного Суду від 30 листопада 2023 року №420/8941/22 наказом Департаменту патрульної поліції №216 о/с від 12.02.2024 скасовано накази Департаменту патрульної поліції №1084 о/с від 26.08.2022 та №1115 о/с від 29.08.2023 (а.с. 9).

Також суд встановив, що ОСОБА_1 звертався до суду із позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу Департаменту патрульної поліції від 12.02.2024 року № 216о/с, виданого на виконання постанови Верховного Суду від 30 листопада 2023 року №420/8941/22.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року по справі № 420/10511/24 відмовлено у задоволенні позову. Рішення суду набрало законної сили 04 серпня 2024 року.

Проаналізувавшиположення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню, з огляду на таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі, - Закон № 580-VIII).

Згідно з частини першої статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції (частина перша статті 60 Закону № 580-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст.94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. (ч. 2 ст. 94 Закону № 580-VIII).

Наказом МВС України від 06.04.2016 № 260 затверджено Порядок та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі, - Порядок № 260), розділом УІІІ якого врегульоване питання виплати одноразової грошової допомоги при звільненні із служби.

Відповідно до пп. 1,2 розділу УІІІ Порядку № 260 поліцейським, які звільняються із служби через хворобу (за станом здоров`я), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У разі звільнення із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності календарної вислуги 10 років і більше.

Поліцейським, які звільняються із служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з п. 3 розділу УІІІ Порядку № 260, поліцейським при звільненні із служби через службову невідповідність, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, одноразова грошова допомога не виплачується.

Нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні із служби здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення, ураховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, процентну надбавку за стаж служби в поліції, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, установлених наказами на день звільнення. (п. 6розділу УІІІ Порядку № 260).

Відповідно до п. 7розділу УІІІ Порядку № 260 у наказі про звільнення підрозділом кадрового забезпечення в разі необхідності виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зазначається стаж служби для її виплати. Крім того, у разі необхідності в наказі про звільнення додатково вказується підстави для проведення відрахувань з грошового забезпечення та інших виплат.

Одноразова грошова допомога при звільненні виплачується не пізніше двох місяців з дня звільнення із служби, а в разі надходження коштів пізніше цього терміну протягом п`яти робочих днів після їх надходження в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання центрального органу управління поліцією, органів поліції, державних органів, установ та організацій, до яких відряджені (прикомандировані) поліцейські. (п. 8розділу УІІІ Порядку № 260).

Повертаючись до обставин у цій справі суд зазначає, що наказом Департаменту патрульної поліції №1115 о/с від 29.08.2023 відповідно до п.2 ч. 1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції. У наказі зазначено, що станом на день звільнення стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки у календарному обчисленні 19 років 10 місяців 22 дні, для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби 19 років 10 місяців 22 дні.

Департаментом патрульної поліції було здійснено виплату ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби у сумі 234 365 грн., що підтверджено розрахунковим листом за вересень 2023 рік (а.с. 79).

Змістом спірних правовідносин є стягнення з відповідача вже виплачених сум грошової допомоги при звільненні зі служби у сумі 234 365 грн, оскільки після її виплати постановою Верховного Суду від 30.11.2023, скасовано Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі № 420/8941/22, на виконання яких позивач був поновлений на посаду та на службу в поліції.

Надаючи оцінку таким доводам позивача, суд враховує, що за загальним правилом пріоритетними для застосування є норми спеціального законодавства, а інше законодавство підлягає застосуванню субсидіарно у тих випадках, коли нормами спеціального законодавства спірні правовідносини не врегульовані.

Положеннями Закону № 580-VIII та Порядку № 260 не передбачено підстав та умов стягнення вже виплаченої грошової допомоги при звільненні.

Також у Законі України «Про Національну поліцію» відсутня норма щодо матеріальної відповідальності поліцейських, відшкодування матеріальної шкоди заподіяної поліцейським при виконанні ним службових обов`язків, а тому слід дійти висновку, що до спірних правовідносин мають бути застосовані положення інших нормативно-правових актів, у цьому випадку положення Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі № 160-ІХ (далі, - Закон № 160-ІХ) та положення КЗпП України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 160-ІХ пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Отже, до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця (у даному випадку - поліцейського) у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки та наявності взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 160-ІХ розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Згідно з частини першої статті 8 Закону № 160-ІХ посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб (частина друга статті 8 Закону № 160-ІХ).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць (частина третя статті 8 Закону № 160-ІХ).

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом (частина четверта статті 8 Закону № 160-ІХ).

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 160-ІХ відшкодування шкоди, завданої особою, здійснюється на підставі наказу командира (начальника) шляхом стягнення сум завданої шкоди з місячного грошового забезпечення винної особи, крім випадків, передбачених частинами третьою, четвертою та п`ятою цієї статті та частиною першою статті 12 цього Закону.

Особа, яка завдала шкоду, за згодою командира (начальника) може добровільно відшкодувати її розмір повністю або частково, передати для відшкодування завданої шкоди рівноцінне майно або відремонтувати чи відновити пошкоджене, про що видається відповідний наказ. Не допускається відшкодування завданої шкоди рівноцінним майном у разі втрати чи пошкодження зброї, боєприпасів, спеціальної техніки та іншого майна, що відповідно до закону вилучене з цивільного обороту або обмежене в обороті (частина друга статті 10 Закону № 160-ІХ).

Відшкодування шкоди, визначеної частиною другою статті 6 цього Закону, здійснюється в судовому порядку за позовом військової частини, установи, організації, закладу в разі відмови особи від її добровільного відшкодування (частина четверта статті 10 Закону № 160-ІХ).

У разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку (частина перша статті 12 Закону № 160-ІХ).

Суд звертає увагу на той факт, що Департаментом патрульної поліції не надано докази дотримання вимог статті 8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» в частині проведення службового розслідування та притягнення відповідача до матеріальної відповідальності на підставі наказу начальника Департаменту патрульної поліції.

Саме службовим розслідуванням з питання про притягнення до матеріальної відповідальності повинна встановлюватись сукупність обов`язкових умов для притягнення поліцейського до матеріальної відповідальності, які визначені частиною 2 статті 3 Закону № 160-ІХ, і службове розслідування має бути реалізовано шляхом прийняття відповідного наказу про притягнення поліцейського до матеріальної відповідальності.

Надалі, лише у разі відмови у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду, позивач має право на стягнення шкоди у судовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Саме ч. 1 ст. 12 Закону № 160-IX передбачено право відповідача на відшкодування завданої шкоди в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Разом з цим суду такі докази не надані.

Своєю чергою суд погоджується з доводами відповідача, що позивачем не доведено, що скасоване рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2022 року та постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року у справі № 420/8941/22 було обґрунтовано повідомленими ОСОБА_1 завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Відповідно до ст. 239 КЗпП України, у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

З цих же підстав допускається стягнення з працівників сум, виплачених їм відповідно до раніше прийнятого рішення комісії по трудових спорах при повторному розгляді спору.

Тому враховуючи, що позивач добросовісно одержав грошову допомогу при звільненні, суд доходить висновку, що позовні вимоги є безпідставними та не належать задоволенню.

Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 зазначеної статті Кодексу докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

За таких встановлених судом обставин суд доходить висновку, що ці позовні вимоги є безпідставними, не доведеними, а тому не належать задоволенню.

З огляду на те, що відсутні докази понесення відповідачем будь-яких судових витрат, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог за позовною заявою Департаменту патрульної поліції (, місце знаходження та адреса для листування: 65114, м. Одеса, вул.. Академіка Корольова, 5) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про відшкодування виплаченої одноразової грошової допомоги при звільненні,-відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.