Справа № 733/1422/25
Суддя: Овчарик В. М.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2-а/733/13/25
Єдиний унікальний №733/1422/25
Рішення

Іменем України

28 липня 2025 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді Овчарика В.М.

за участю секретаря Пікуль Л.К. та

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

установив:

У липні 2025 року позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в обгрунтування якого вказав, що постановою серії ЕНА № 4860027 від 31 травня 2025 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Як вбачається з вказаної постанови ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 31 травня 2025 року о 14-30 год в с-щі Парафіївка Прилуцького району Чернігівської області на вул. Т.Шевченка він керував мопедом та при зміні напрямку руху не ввімкнув покажчик повороту у відповідному напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2.б Правил дорожнього руху. Проте вказана вище постанова винесена з порушенням вимог діючого законодавства, є необґрунтованою та незаконною. Так, 31 травня 2025 року він рухався мопедом зі сторони с. Світанок до с-ща Парафіївка Прилуцького району Чернігівської області до магазину Сюрприз. По дорозі бачив машину працівників поліції, яка стояла біля приміщення контори ТАС «Агро Північ». Потім побачив у дзеркалі дану машину, яка почала рухатися за ним. На звукову вимогу представників поліції він зупинився. Поліцейський підійшов та повідомив, що він при зміні напрямку руху не ввімкнув покажчик повороту у відповідному напрямку, чим порушив вимоги ПДР. На його пояснення, що при зміні напрямку руху даний покажчик повороту був ввімкнений, працівник поліції не реагував та виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Крім цього, постанова про накладення адміністративного стягнення в його присутності не складалася, йому не вручалася та про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП йому повідомлено не було. З урахуванням викладеного просив визнати дану постанову незаконною та скасувати, а провадження у справі закрити та стягнути судові витрати з відповідача.

Ухвалою судді від 15 липня 2025 року позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с. 12); 17 липня 2025 року позивачем подана заява про виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху (а.с.15), ухвалою судді від 18 липня 2025 року відкрите провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 16).

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в ньому.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Відзиву на позов відповідачем не надано.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні показали, що 31 травня 2025 року у післяобідній час вони знаходилися біля магазину у с-щі Парафіївка Прилуцького району Чернігівської області. У цей час помітили як зі сторони с. Світанок Прилуцького району Чернігівської області їхав на мопеді ОСОБА_1 , який під`їжджаючи до магазину, включив покажчик повороту. За останнім під`їхали працівники поліції, яким він почав показувати як у нього працюють покажчики поворотів.

Дослідивши усі докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що постановою серії ЕНА № 4860027 від 31 травня 2025 року накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за те, що останній 31 травня 2025 року о 14-30 год в смт. Парафіївка Прилуцького району Чернігівської області на вул. Т.Шевченка керував мопедом та при зміні напрямку руху не ввімкнув покажчик повороту у відповідному напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2.б Правил дорожнього руху України (а.с. 6-7).

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР України).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 2 ст. 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Пункт 9.2.б ПДР України передбачає, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачений імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

У постанові про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4860027 від 31 травня 2025 року у графі 7 зазначено «До постанови додаються» - відео із нагрудної бодікамери № 010 (а.с. 7).

Однак, відповідачем відеозапису, який би свідчив про порушення позивачем ПДР, не наданий.

Сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч. 1-3 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Отже, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Як убачається з матеріалів, позивач заперечує порушення ним правил дорожнього руху.

Таким чином, всупереч ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому правомірність винесення оскаржуваної постанови відповідачем не доведено.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання незаконною скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4860027 від 31 травня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Із наявної в матеріалах справи квитанції вбачається, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 605,60 грн. (а.с. 3), який слід стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 2, 5, 19, 20, 25, 72, 73, 74, 77, 139, 229, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 262, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4860027 від 31 травня 2025 року, складену поліцейським з реагування патрульної поліції ВП № 2 (м. Ічня) Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Івакіним Максимом Володимировичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, місце знаходження: проспект Перемоги, 74, м. Чернігів, .

Повне судове рішення виготовлено 28 липня 2025 року.

Головуючий суддя В.М. Овчарик