Справа № 420/23039/25
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
28 липня 2025 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Андрухів В.В.,
розглянувши матеріали:
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
- Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.11.2024 р. №12043411/45194420; від 12.11.2024 № 12043412/45194420; від 12.11.2024 №12043413/45194420; та від 12.11.2024 р. №12043414/45194420.
- Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 30 від 23.01.2024 року, № 31 від 30.01.2024 року, № 41 від 01.02.2024, № 42 від 02.02.2024, подані Товариством з обмеженою відповідальністю ОСВ ГРАНД за датою їх подання.
Ухвалою від 21.07.2025 року позов залишено без руху та роз`яснено позивачу, що виявлені недоліки мають бути усунені шляхом:
- звернення до суду із окремою заявою про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску;
- надання оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 0,60 грн.
Для усунення вказаних недоліків позивачу було надано 10-денний строк з дня отримання копії ухвали.
25.07.2025 року до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків разом з квитанцією про сплату судового збору та заявою про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.
Заява про поновлення строку звернення до суду з цим позовом обґрунтована наступним.
Представник позивача просив звернути увагу на триваючі ракетні обстріли як Одеської області, де провадить свою господарську діяльність ТОВ «ОСВ ГРАНД», так і Херсонської області, де господарює ТОВ «Дубовий парк». Масовані обстріли привели до перебоїв із електрикою та порушень в документообігу, а також значною мірою загрожували безпеці працівників. Загроза, викликана військовими діями рф проти України жодним чином не залежить від волевиявлення позивача. Проте, значною мірою обмеження функціонування та здійснення господарської діяльності в ускладнених умовах, викликане війною проти всього українського народу, зашкодило позивачу звернутися до суду в рамках строку, визначеного процесуальним законодавством, однак позивач, як тільки отримав усі документи про реєстрацію ПН/РК від контрагента ТОВ «Дубовий парк» у межах розумного строку звернулися до адвоката за правовою допомогою, та звернення до суду.
Розглянувши заяву позивача про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає таке.
Згідно з частиною першою статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини другої статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
За приписами частини третьої статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною четвертою цієї статті встановлено, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
За змістом частини третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.
Згідно з пунктом 56.18 статті 56 вказаного Кодексу, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.
Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.
Дослідження змісту аналізованих приписів статей ПК України та статті 122 КАС України вказує на те, що на сьогодні є підхід, відповідно до якого строки звернення до суду після застосування досудового порядку вирішення спору є коротшими, ніж звичайні строки. При цьому є різні правові режими щодо оскарження податкових повідомлень-рішень і рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань та інших рішень контролюючих органів, що не пов`язані з їх нарахуванням, саме в частині різної тривалості скорочених строків оскарження при попередньому використанні досудового порядку вирішення спору.
Спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема, рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання її зареєструвати, після проведення процедури адміністративного оскарження та отримання рішення про залишення скарги без задоволення, нормами ПК України не визначені, тобто не врегульовують спірне в цій справі питання.
а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;
б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені Податковим кодексом України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.
Отже, строк звернення до суду з позовом про зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, у разі, коли платником податків не використовувалася процедура адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору, визначається частиною другою статті 122 КАС України і становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.07.2022 року у справі №420/5508/20.
Позивач, зокрема, просить суд визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.11.2024 р. №12043411/45194420; від 12.11.2024 № 12043412/45194420; від 12.11.2024 №12043413/45194420; та від 12.11.2024 р. №12043414/45194420.
Не погоджуючись з вказаними рішеннями, ТОВ ОСВ ГРАНД подано скарги на вищевказані рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Отже, позивач використав процедуру адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору.
Таким чином, для звернення до суду з даним позовом встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу.
Разом з тим, з даним позовом позивач звернувся лише 11.07.2025 року, тобто з пропуском встановленого тримісячного строку звернення до суду (через 7 місяців після отримання рішень ДПС України).
Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом та наявності підстав для його поновлення з урахуванням вказаних доводів позивача, суд враховує наступне.
Обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась із адміністративним позовом.
Суд зазначає, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.
Як зазначено судом вище, в обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду представник позивача просив звернути увагу на триваючі ракетні обстріли як Одеської області, де провадить свою господарську діяльність ТОВ «ОСВ ГРАНД», так і Херсонської області, де господарює ТОВ «Дубовий парк». Масовані обстріли привели до перебоїв з електрикою та порушень в документообігу, а також значною мірою загрожували безпеці працівників. Вказане зашкодило позивачу звернутися до суду в рамках строку, визначеного процесуальним законодавством, однак позивач, як тільки отримав усі документи про реєстрацію ПН/РК від контрагента ТОВ «Дубовий парк» у межах розумного строку звернулися до адвоката за правовою допомогою, та звернення до суду.
Разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви (стор.4, 5 позову), в вересні 2024 року контрагент ТОВ «Дубовий парк» надав пояснення та копії документів щодо заблокованих податкових накладних ( ПН № 5 від 28.01.2024 та ПН № 1 від 16.01.2024) та згідно рішення комісії регіонального рівня 27.09.2024 р. податкові накладні зареєстровані в ЄРПН.
До пояснень від 05.11.2024 року за вих. №12 щодо розблокування податкових накладних, позивачем були додані документи щодо придбання товару у ТОВ «Дубовий парк» та квитанції щодо реєстрації ПН № 5 від 28.01.2024 та ПН № 1 від 16.01.2024 (додатки до пояснень № 22-32).
Отже, пояснення щодо податкових накладних №№ 30, 31, 41, 42, реєстрацію яких було зупинено 18.02.2024 та 05.03.2024, позивач подавав вже після реєстрації в ЄРПН податкових накладних контрагента-постачальника - ТОВ «Дубовий парк».
Ті ж самі документи щодо взаємовідносин з контрагентом-постачальником - ТОВ «Дубовий парк» та реєстрації податкових накладних останнього позивач додавав до скарг до ДПС України на рішення від 12.11.2024 р. №12043411/45194420; від 12.11.2024 № 12043412/45194420; від 12.11.2024 №12043413/45194420; та від 12.11.2024 р. №12043414/45194420.
Слід зауважити, що інших (додаткових) документів щодо взаємовідносин з ТОВ «Дубовий парк», позивачем до позову не додавалося.
Тобто, документи, на відсутність яких посилається позивач як на підставу пропуску строку звернення до суду з даним позовом, щодо взаємовідносин з ТОВ «Дубовий парк», були наявні у позивача ще станом на 05.11.2024 року.
Тому твердження позивача про очікування ним документів від контрагента-постачальника після отримання рішень ДПС України суд вважає необгрунтованими.
Будь-яких конкретних обставин щодо неможливості звернення до суду з даним позовом через ракетні обстріли Одеської області, які призвели до перебоїв з електрикою та порушень в документообігу, загрози безпеці працівників, позивач у заяві про поновлення строку звернення до суду з позовом не навів, доказів таких обставин, що об`єктивно унеможливлювали звернення до суду з позовом - не надав.
Тому суд не вбачає підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду з даним позовом.
Згідно ч.1 ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до ч.2 ст.123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Суд зазначає, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
У рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.
За висновком ЄСПЛ, викладеним в його рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі МШ Голуб проти України, право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка та Шереметьєв проти України).
Отже, за практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.
Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2019 року по справі №9901/82/19.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду та наявність правових підстав для повернення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСВ ГРАНД» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169, ст.ст.248, 256, 293 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними причини пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСВ ГРАНД» строку звернення до суду з даним позовом.
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСВ ГРАНД» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Суддя В.В. Андрухів