Справа № 753/13158/25
Суддя: Маркєлова В. М.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/280/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Штепко А.А.,

представника позивача - адвоката Корнієнка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

19.06.2025 представник позивача адвокат Корнієнко С.В. засобами «Електронний суд» подав до суду позовну заяву, в якій (з урахуванням заяви від 11.07.2025) просить:

1. Поновити строк на оскарження Постанови про притягнення до адміністративної відповідальності № 428 від 20.02.2025.

2. Скасувати Постанову № 428 від 20.02.2025, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, передбаченою ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

3. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування вимог Позивач зазначає, що попри те, що Оскаржувану постанову було винесено Відповідачем ще 20 лютого 2025 року, Позивач дізнався про неї та отримав її повний текст тільки 11 червня 2025 року з матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_4, відкритого 10 червня 2025 року державним виконавцем державним виконавцем - заступником начальника Дарницького Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лапанашвілі Дмитром Юрійовичем.

Позивач категорично не погоджується з Оскаржуваною постановою, оскільки він не вчиняв адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, Оскаржувану постанову було винесено Відповідачем за відсутності Позивача і останньому не було нічого відомо ані про наявність порушеної щодо нього справи про адміністративне правопорушення, ані про дату, час і місце її розгляду.

Відтак, на думку Позивача, Оскаржувана постанова винесена Відповідачем з грубим порушенням вимог матеріального та процесуального законодавства, а тому є протиправною і підлягає скасуванню. Такий висновок Позивача ґрунтується на наступних обставинах.

ЩОДО НЕДОВЕДЕНОСТІ ВІДПОВІДАЧЕМ НАВЕДЕНИХ НА ОБГРУНТУВАННЯ ОСКАРЖУВАНОЇ ПОСТАНОВИ ОБСТАВИН Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, редакція якої діяла на дату винесення Відповідачем Оскаржуваної постанови, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Натомість, з тексту Оскаржуваної постанови вбачається, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за результатами якої Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, Відповідачем всупереч вимогам ст. 280 КУпАП не були з`ясовані усі обставини щодо вчинення Позивачем вказаного адміністративного правопорушення та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, при описанні фактичних обставин, на яких ґрунтується Оскаржувана постанова, Відповідач зазначив наступне: 08.11.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 за допомогою єдиного Національного оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта», цінним листом з описом вкладення направлено повістку № 1071694 про виклик на 24.11.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина ОСОБА_1 . 20.11.2024 року оператором поштового зв`язку АТ «Укрпошта» в довідці про причини повернення поштового відправлення (Форма 20) проставлено відмітку, що «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням № 024 та трекінгом з сайту «Укрпошта». Проте, з наведених вище відомостей неможливо встановити, на яку саме адресу Позивача Відповідач направляв повістку № 1071694 - на адресу зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_1 ) чи на адресу фактичного місця проживання Позивача ( АДРЕСА_2 , поштовий код 1164). Про адресу свого фактичного місця проживання Позивач повідомив Відповідача електронною поштою ще 15 липня 2024 року, направивши останньому повідомлення з електронної адреси « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з метою уточнення облікових даних військовозобов`язаного на виконання вимог абзацу першого, четвертого та шостого пп. 1) п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-IX від 11.04.2024.

Уточнення своїх облікових даних Позивач здійснював електронною поштою, оскільки на той момент перебував за кордоном, а відтак з`ясування обставин щодо адреси, на яку Відповідач направив Позивачу повістку № 1071694, має суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

Крім того, при перевірці трекінгу відправлень на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта» представником Позивача був отриманий наступний результат «Дані про відправлення за номером 024 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі» (підтверджується роздруківкою «скріну» сторінки з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта», розташованої за посиланням: https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html). Отримання такого результату перевірки ставить під сумнів достовірність твердження Відповідача про отримання ним рекомендованого поштового повідомлення № 024, що містить відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», а відтак з`ясування цих обставин також має суттєве значення для правильного вирішення даної справи. З метою перевірки достовірності зазначених обставин представник Позивача ще до подачі позовної заяви (18.06.2025) звернувся до Відповідача із адвокатським запитом № 17-06/2025 від 17.06.2025, яким, крім іншого, просив останнього надати завірені належним чином копії повістки № 1071694, опису вкладення до цінного листа та поштової накладної № 024 від 08.11.2024, а також рекомендованого поштового відправлення № 024 від 08.11.2024 з відміткою поштового оператора про те, що «адресат відсутній за вказаною адресою». Проте, станом на дату звернення до Суду із цією позовною заявою відповіді на зазначений адвокатський запит та копії запитуваних документів представник Позивача не отримав. Таким чином, наведені вище обставини свідчать про те, що всупереч вимогам ст. 280 КУпАП при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за результатами якої Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, Відповідачем не були належним чином з`ясовані обставини щодо адреси, на яку було направлено повістку № 1071694, та обставини невручення цієї повістки Позивачу, а відтак наведений в Оскаржуваній постанові висновок Відповідача про те, що у діях Позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки він в зазначену дату та час не з`явився за викликом Відповідача, про причини неявки не повідомив, чим порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, є передчасним та не доведений належними і допустими доказами. За таких обставин є достатні підстави для висновку, що Оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

ЩОДО ПОРУШЕННЯ ВІДПОВІДАЧЕМ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ВИМОГ ПРИ ВИНЕСЕННІ ОСКАРЖУВАНОЇ ПОСТАНОВИ.

Згідно положень ст. 268 КУпАП, редакція якої була чинною станом на дату винесення Оскаржуваної постанови, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При цьому, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити ряд питань, зокрема, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду. Відтак, чинне процесуальне законодавство гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, право бути присутньою під час розгляду адміністративної справи щодо неї та захищати свої права особисто або через залученого адвоката чи іншого фахівця у галузі права. При цьому закон покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про дату, час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу, яка здійснює розгляд цієї справи. Водночас, зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки саме лише його надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість зазначеної особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим. Для інформування особи про дату, час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефонограма, особисте вручення повідомлення представнику особи тощо. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи, а виконаним цей обов`язок вважається тоді, коли особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про дату, час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Верховний Суд у постановах від 31 березня 2021 року у справі № 676/752/17, від 06 лютого 2020 року у справі № 205/7145/16-а, від 30 січня 2020 року у справах №308/12552/16-а та № 482/9/17, від 21 березня 2019 року у справі № 489/1004/17 зазначив, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення. Факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 522/20755/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 591/2794/17, від 06 лютого 2020 року у справі № 05/7145/16-а, від 21 березня 2020 року у справі № 286/4145/15-а, від 31 березня 2021 року у справі № 676/752/17 та від 25 травня 2022 року у справі № 465/5145/16-а.

Таким чином, з системного аналізу вищевказаних правових норм та актуальної правової позиції Верховного Суду вбачається, що справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення такої особи про місце, дату і час розгляду справи щодо неї. При цьому, обов`язок повідомляти особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, про місце, дату і час розгляду справи вважається виконаним, якщо така особа знає (поінформована) про час та місце розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення. Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Попри зазначене, Відповідач всупереч вимог ст. 268 та 278 КУпАП не повідомив Позивача про дату, час і місце розгляду адміністративної справи, за результатами якого було винесено Оскаржувану постанову, чим грубо порушив процес та фундаментальне право Позивача на захист своїх законних прав та охоронюваних інтересів. Доказом такого висновку є відсутність в тексті Оскаржуваної постанови навіть згадки про те, що Відповідач повідомляв чи хоча б намагався повідомити Позивача про дату, місце і час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, результатом якого стало притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

Таким чином, зважаючи на ті обставини, що при винесенні Оскаржуваної постанови Відповідач не з`ясував належним чином та в повному обсязі усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення даної справи, зокрема, щодо адреси, на яку було направлено Позивачу повістку № 1071694, а також розглянув матеріали справи за відсутності Позивача (його представника) і при цьому навіть не повідомив останнього про місце, дату і час розгляду справи, Оскаржувана постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.

Враховуючи, що відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП оскарження постанови органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення в суді здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України), з особливостями, встановленими КУпАП, представник Позивача цим повідомляє Суд про дотримання вимог до змісту позовної заяви, установлених ч. 3 ст. 160 КАС України.

ЩОДО ОБҐРУНТУВАННЯ ПОРУШЕННЯ ОСКАРЖУВАНОЮ ПОСТАНОВОЮ ПРАВ, СВОБОД, ІНТЕРЕСІВ ПОЗИВАЧА Як вбачається з приведених вище доводів і аргументів представника Позивача, Оскаржувана постанова була винесена Відповідачем на підставі обставин, які не доведені належним чином та не узгоджуються з фактичними обставинами, а також з грубим порушенням фундаментального права людини та громадянина - права на захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, за результатом якого було винесено Оскаржувану постанову. За таких обставин Позивач не безпідставно вважає, що Оскаржувана постанова є протиправною, а тому порушує його законні права та майнові інтереси. ЩОДО ВИКОНАННЯ ІНШИХ ВИМОГ ПРОЦЕСУАЛЬНОГО ЗАКОНОДАВСТВА Відповідно до положень п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України Позивач цим підтверджує, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого Відповідача з тим самим предметом і з тих самих підстав. Вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позову не здійснювалось.

ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА ОСКАРЖЕННЯ ПОСТАНОВИ Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Зважаючи, що станом на дату звернення представника Позивача із позовом про оскарження Постанови № 428 від 20.02.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, минув установлений ст. 289 КУпАП строк оскарження, Позивач разом із позовною заявою подає до Суду заяву про поновлення строку оскарження, в якій наведено причини, за яких строк на оскарження був пропущений Позивачем.

Стислий виклад позиції відповідача.

25.07.2025 до суду надійшли письмові пояснення відповідача.

Відповідач просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю з таких підстав:

1)позивач не виконав обов`язок, встановлений у статті 22 Закону 3 543-XII, якою визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 3543-ХІТ(далі Закон №3543). Положеннями статті 22 вказаного законодавчого акту визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, які передбачають, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;

2)як докази надав копію повістки, копію поштового конверта на ім`я ОСОБА_1 , направленого за адресою його реєстрації місця проживання, - зокрема рекомендоване поштове повідомлення з штрих кодовим ідентифікатором та з відміткою про невручення відправлення з причини «адресат відсутній».

3)Доказів того факту, що позивач належним чином був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, відповідач суду не надав.

Рух справи, заяви, клопотання учасників справи.

Відповідно до протокола автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2025 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Маркєлової В.М.

Ухвалою від 04.07.2025, після усунення недоліків позову позивачем, суд поновив строк для оскарження постанови, відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами ст. 286 КАС України з повідомленням учасників справи відповідно до ст. 268 КАС України у відкритому судовому засіданні 28.07.2025 о 16.30 год., установив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву у порядку та з дотриманням вимог ст. 269 КАС України.

28.07.2025 відповідач в судове засідання не з`явився, у відзиві просив розгляд справи здійснити без участі відповідача за наявними матеріалами.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частина третя статті 268 КАС України).

Суд розглянув справи без участі представника відповідача.

Представник позивача з`явився в судове засідання, підтримав позов повністю, надав пояснення суду.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Позивач є військовозобов`язаним, перебуває на військовому обліку в ТЦК.

Доказів того, що він уточнив дані в системі "Резерв+", зокрема, щодо зміни ним адреси свого фактичного проживання в системі "Резерв+", суду не надав.

08.11.2024 позивачу було рекомендованим поштовим відправленням № 024 направлено повістку про явку на 24.11.2024 о 09.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення даних.

Конверт з цим поштовим відправленням повернуся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Відсутність опису вкладення не впливає на той факт, що Відповідач довів, що він направляв Позивачеві саме повістку про виклик до ТЦК для уточнення даних, оскільки про інші поштові відправлення суду сторонами не повідомлено.

20.02.2025 начальник ТЦК розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийняв постанову відповідачем № 428, в якій установив, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210 КУпАП.

На позивача накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 17 000,00 грн.

Позивач належним чином не був повідомлений про розгляд цієї справи про адміністративне правопорушення, за наслідками якого суб`єктом владних повноважень прийнято постанову про притягнення позивача адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП.

Спір виник між позивачем та ТЦК щодо законності накладеного адміністративного стягнення за неявку позивача за повісткою про явку на 24.11.2024 о 09.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення даних.

Оцінка суду.

Щодо складу адміністративного правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Для кваліфікації діяння як адміністративного правопорушення необхідна сукупність чотирьох елементів його складу: об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Види правопорушень та процедура притягнення до адміністративної відповідальності визначені в Особливій частині Кодексу.

Чи доведено склад адміністративного правопорушення, передбаченого третьою статті 210-1 КУпАП?

Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (частина третя статті 210-1 КУпАП).

Стаття 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» 16 березня 2017 року № 1951-VIII визначає широкий перелік персональних даних військовозобов`язаних, які можуть підлягати уточненню, зокрема, п. 7) місце проживання та місце перебування;

Згідно зі ст 9 цього Закону, «Права та обов`язки призовників, військовозобов`язаних та резервістів»

1. Призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право:

1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

Пункт 1 частини першої статті 9 в редакції Закону № 3549-IX від 16.01.2024\

2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

2. Призовник, військовозобов`язаний та резервіст зобов`язаний подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру.

Чинне законодавство не містить норми про те, що Призовник, військовозобов`язаний та резервіст можуть подавати до органу ведення Реєстру достовірну інформацію про свої персональні дані, що вносяться до Реєстру, іншим шляхом, ніж в порядку, встановленому адміністратором Реєстру.

Тому ТЦК мало право викликати військовозобов`язаного для уточнення персональних даних, оскільки він не повідомив про зміну його адреси у застосунку «Резерв+».

Твердження позивача, що він направив цю інформацію на електронну пошту відповідача, не звільняє його від обов`язку оновити свої персональні дані (зокрема щодо адреси проживання) саме у встановленому законом порядку - у застосунку «Резерв+», тому не доводять позицію поозивача щодо відсутності складу правопорушення у його діях.

Суд установив, що позивач не виконав обов`язок, встановлений у статті 22 Закону 3 543-XII, якою визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 3543-ХІТ(далі Закон №3543). Положеннями статті 22 вказаного законодавчого акту визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, які передбачають, серед іншого, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Отже, позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Наявність складу адміністративного правопорушення підтверджується такими елементами:

Позивач як громадянин України, є військовозобов`язаним, тому він є суб`єктом цього правопорушення.

Об`єктом правопорушення є встановлений порядок мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період.

Об`єктивна сторона правопорушення: позивач, якому у встановленому законом порядку було направлено повістку про явку до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для уточнення даних, за викликом не з`явився.

Суб`єктивна сторона правопорушення: позивач, якому у встановленому законом порядку було направлено повістку про явку до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для уточнення даних, за викликом не з`явився, у застосунку «Резерв+» свої персональні дані про зміну його адреси, коли він був зобов`язаний це зробити, не зазначав, що підтверджує наявність умислу.

На підставі наведених фактів, склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, є доведеним.

Чи було дотримано процесуальні права позивача про розгляд справи відповідачем?

Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи (частина перша статті 271 КУпАП).

Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (пункт 5 статті 278 КУпАП). На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (частина друга статті 279 КУпАП).

Враховуючи, що Позивач належним чином не був повідомлений про розгляд цієї справи про адміністративне правопорушення, за наслідками якого суб`єктом владних повноважень прийнято постанову про притягнення позивача адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП, Позивачу не було роз`яснено його права суд вважає, що процедура розгляду справи в ТЦК була порушена.

Однак допущене відповідачем процесуальне порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 17 000,00 грн, а саме - розгляд цієї справи без повідомлення позивача не свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у діях позивача, які полягають у його неявці до ІНФОРМАЦІЯ_1 за повісткою № 1071694 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 24.11.2024 о 09.00 год для уточнення даних.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункти 3, 8 частини другої статті 2 КАС України).

Згідно з правовою позицією викладеною в ухвалі Верховного Суду від 24.05.2021 у справі №9901/20/21, принцип процесуальної економії спрямований, у першу чергу, на пришвидшення розгляду справи (вирішення спору) та зменшення судових витрат.

Ще одним аспектом принципу процесуальної економії є застосування судом такого способу захисту, який призведе до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду, а також недопущення штучного подвоєння судового процесу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

За встановлених судом обставин позов підлягає задоволенню частково, а справу про адміністративне правопорушення необхідно надіслати на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), яким є ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Інші доводи позивача підлягають розгляду і оцінці під час нового розгляду компетентним органом, яким є ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У зв`язку з передчасністю заявлення вимоги про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення суд відмовляє.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з урахуванням часткового задоволення вимог позову стягненню за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 605,50 грн, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись нормами ст. 2, 8, 9, 77, 139, 243-246, 250, 268-272, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 428 від 20.02.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 17 000,00 грн

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 17 000,00 грн надіслати на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), яким є ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У задоволенні позовної вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,50 грн.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_3 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Маркєлова