Справа № 420/31864/24
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ч. 5 ст. 262 КАС України, адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДАСТЕРС ФОРМ» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополь, Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДАСТЕРС ФОРМ» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополь, Державної податкової служби України, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення №11822717/43502356 від 25.09.2024 року про відмову в реєстрації податкової накладної №59 від 07.06.2024 року на суму 400 000,00 грн. та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну №59 від 07.06.2024 року на суму 400 000,00 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої накладної на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати рішення №11822718/43502356 від 25.09.2024 року про відмову в реєстрації податкової накладної №61 від 30.06.2024 року на суму 759 419,57 грн. та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну №61 від 30.06.2024 року на суму 759 419,57 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої накладної на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати рішення №11822722/43502356 від 25.09.2024 року про відмову в реєстрації податкової накладної №65 від 10.07.2024 року на суму 400 000,00 грн. та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну №65 від 10.07.2024 року на суму 400 000,00 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої накладної на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати рішення №11822720/43502356 від 25.09.2024 року про відмову в реєстрації податкової накладної №68 від 31.07.2024 року на суму 978 920.64грн. та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну №68 від 31.07.2024 року на суму 978 920,64 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої накладної на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати рішення №11822721/43502356 від 25.09.2024 року про відмову в реєстрації податкової накладної №71 від 12.08.2024 року на суму 400 000,00 грн. та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну №71 від 12.08.2024 року на суму 400 000,00 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої накладної на реєстрацію;

- визнати протиправним та скасувати рішення №11822719/43502356 від 25.09.2024 року про відмову в реєстрації податкової накладної №76 від 31.08.2024 року на суму 883 277,10 грн. та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати Податкову накладну №76 від 31.08.2024 року на суму 883 277,10 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних днем подання такої накладної на реєстрацію.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що підприємством у встановленому законодавством порядку було складено та направлено до контролюючого органу податкові накладні №59 від 07.06.2024 року, №61 від 30.06.2024 року, №65 від 10.07.2024 року, №68 від 31.07.2024 року, №71 від 12.08.2024 року, №76 від 31.08.2024 року (далі ПН), реєстрацію яких з посиланням на вимоги п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу (далі - ПК України) було необґрунтовано зупинено. При цьому, підставою для зупинення було зазначено п.7 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Водночас, позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних для розгляду питання про реєстрацію/відмову у реєстрації ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних. На підтвердження правомірності та реальності господарських операцій, відображених у вищевказаних ПН, підприємством були направлені до податкового органу пояснення та первинні документи. Однак, Комісією були прийняті рішення №11822717/43502356 від 25.09.2024 року, №11822718/43502356 від 25.09.2024 року, №11822722/43502356 від 25.09.2024 року, №11822720/43502356 від 25.09.2024 року, №11822721/43502356 від 25.09.2024 року та №11822719/43502356 від 25.09.2024 року про відмову у реєстрації вищезазначених податкових накладних.

Позивач вищезазначені рішення вважає незаконними та необґрунтованими, а тому звернувся до суду задля їх оскарження.

Ухвалою суду у справі №420/31864/24 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Під час розгляду справи від представника Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополь надійшов відзив на адміністративний позов (т.1 а.с.118-151), з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що оскаржувані рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким позивачу було відмовлено у реєстрації спірних ПН, є правомірними та законними.

Ухвалою суду від 28.02.2025 року було вирішено подальший розгляд справи №420/31864/24 проводити в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання по справі.

19.03.2025 року, 22.04.2025 року та 28.05.2025 року були проведені підготовчі судові засідання по справі, в яких представники сторін надавали пояснення по суті спірних правовідносин та долучали додаткові письмові докази (т.1 а.с.207-218, т.2 а.с.5-12, 13-26, 27-56, 57-78).

19.03.2025 року, 22.04.2025 року ухвалами суду провадження по справі №420/31864/24 було зупинено на підставі п.6 ч.2 ст.236 КАС України та поновлено, відповідно, протокольними ухвалами суду від 22.04.2025 року, 28.05.2025 року.

Протокольною ухвалою суду від 28.05.2025 року було залучено до участі по справі №420/31864/24 в якості другого відповідача Головне управління ДПС в Полтавській області. Розгляд справи №420/31864/24 було вирішено розпочати спочатку із призначенням підготовчого судового засідання на 01.07.2025 року.

17.06.2025 року від Головного управління ДПС у Полтавський області надійшов відзив на адміністративний позов (т. 2 а.с.108-176), з якого вбачається, що другий відповідач позов також не визнає та зазначає, що оскаржувані рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, яким позивачу було відмовлено у реєстрації спірних ПН, є правомірними та законними, з огляду на ненадання платником податків всіх необхідних первинних документів для реєстрації спірних ПН після зупинення контролюючим органом їх реєстрації.

01.07.2025 року було проведено підготовче судове засідання по справі, в якому приймали участь представник товариства з обмеженою відповідальністю «ДАСТЕРС ФОРМ» адвокат Чайка О.Ю., представники Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополь, Головного управління ДПС у Полтавський області, Державної податкової служби України Ковальова З.Р., Ткаченко А.В., які надали пояснення по суті спірних правовідносин, а також щодо фактичних обставин справи, долучали письмові пояснення та додаткові письмові докази у справі (т.2 а.с.108-185).

01.07.2025 року підготовче провадження у справі №420/31864/24 було закрито та призначено розгляд справи по суті на 15.07.2025 року.

15.07.2025 року до судового засідання учасники справи не з`явились, були повідомлені про дату та час проведення судового засідання належним чином та своєчасно. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, а також те, що сторонами в судових засіданнях була викладена власна правова позиція по суті заявлених позовних вимог та фактичних обставин справи, надані необхідні письмові докази; подальший розгляд справи не потребував необхідності заслуховування усних пояснень сторін по справі; відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив подальший розгляд справи проводити в порядку письмового провадження.

Суд у справі встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАСТЕРС ФОРМ» (раніше - товариство з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙДСТРОНГ») (далі підприємство, ТОВ «ДАСТЕРС ФОРМ») зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 43502356.

При здійсненні господарської діяльності, між товариством з обмеженою відповідальністю «ДАСТЕРС ФОРМ» (як орендарем) та товариством з обмеженою відповідальністю «КОМФІ ТРЕЙД» (як суборендарем) (далі сторони) було укладено Договір суборенди нежитлових приміщень №89090 від 01.04.2024 року (далі Договір) (т.1 а с. 51-69), згідно п.1.1 якого орендар зобов`язується передати, а суборендар прийняти у тимчасове платне користування нежитлові приміщення, що розміщені в нежитловій будівлі торгівельного центру на першому поверсі, що розташована за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, проспект Миру, будинок 1/1 та належить орендарю на праві оренди на підставі Договору оренди нежитлових приміщень № б/н від 01.04.2024 року, укладеного з власником Будинку ТОВ Виробниче-комерційне підприємство «ДОМОВІТ.ДИЗАЙН-ЦЕНТР» (т.1 а.с.35-38).

Відповідно до п.5.2 Договору закріплено, що починаючи з 01.04.2024 року розмір щомісячної орендної плати за користування суборендарем об`єктом суборенди (далі основна орендна плата) складає грошову суму 400 000,00 грн., в тому числі ПДВ.

Згідно п.5.3 Договору крім основної орендної плати, суборендар додатково сплачує доплату в залежності від виручки за місяць (далі додаткова орендна плата), яка за відповідні періоди розраховується за формулою:

ДОП = (В * Іm) АП, де:

ДОП - додаткова орендна плата, в тому числі ПДВ;

В виручка суборенди (в т.ч. ПДВ) на території об?єкту суборенди за звітній місяць;

Іm відсоток від виручки (з ПДВ) суборендаря на території об?єкту суборенди за звітній місяць, що становить період з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі об?єкту суборенди по 31.03.2025 року включно 4,3%;

АП сума основної орендної плати (з ПДВ).

За п.5.15 Договору основна орендна плата сплачується авансовим платежем до 5-гочисла місяця за який вносить орендна плата, додаткова орендна плата сплачується до 10-го числа місяця наступного за звітним.

Акт приймання передачі приміщення був підписаний сторонами 01.04.2024 року.

За твердженням сторони позивача, ТОВ «ДАСТЕРС ФОРМ» як орендар здійснює виписку та реєстрацію податкових накладних по оплаті ПДВ за отриману суборендну плату двічі на місяць: перша податкова накладна виписується на підставі надходження оплати основної орендної плати, а друга податкова накладна виписується на підставі акту приймання -передачі наданих послуг в кінці звітного місяця. Загальна сума розміру наданих послуг по оренді за місяць формується шляхом додавання основної орендної плати та додаткової за звітний місяць і зазначається в акті приймання передачі послуг оренди за кожний звітний місяць. Сума в розмірі 400 000,00 грн. завжди є перехідним сальдо з місяця в місяць. Тому є неспівпадіння по сумі, що зазначена у платіжній інструкції на оплату орендної плати та податкових накладних, які виписуються по факту першій події - надходження коштів на рахунок ТОВ «ДАСТЕРС ФОРМ» як орендаря.

За фактом першої події, а саме отримання від суборендаря оплати за суборенду приміщення згідно Договору №89090 від 01.04.2024 року, позивач виписав та подав на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних наступні податкові накладні:

1) ПН №59 від 07.06.2024 року на суму 400 000,00 грн. з ПДВ (т.1 а.с.94), яка була оформлена на дату першої події отримання оплати за суборенду приміщення на суму 464 707,26 грн. згідно платіжної інструкції №594 746 від 07.06.2024 року (зазначена платіжна інструкція відображена у виписці за рахунками за 07.06.2024) (т.1 а.с.73) (ця ПН була виписана на суму різниці платіжної інструкції та заборгованості за суборенду приміщення, яка станом на 07.06.2024 року становила 64 707,26 грн.);

2) ПН №61 від 30.06.2024 року на суму 759 419,57 грн. з ПДВ (т.1 а.с.93), яка була оформлена на дату першої події нарахування суборенди приміщення за червень 2024 року та складення акту здачі приймання робіт (надання послуг) №11 від 30.06.2024 року (т.1 а.с.80) (ця ПН була виписана на суму різниці між сумою акту здачі приймання робіт (надання послуг) №11 від 30.06.2024 року на суму 1 159 419,57 грн. та попередньої оплати, яка станом на 30.06.2024 року становила 400 000,00 грн.) (відображено у виписці за рахунками за 10.07.2024 року (т.1 а.с.76);

3) ПН №65 від 10.07.2024 року на суму 400 000,00 грн. з ПДВ (т.1 а.с.92), яка була оформлена на дату першої події отримання оплати за суборенду приміщення на суму 759 419,57 грн. згідно платіжної інструкції №603 453 від 10.07.2024 року (зазначена платіжна інструкція відображена у виписці по рахунку за 10.07.2024 року) (т.1 а.с.76) (ця ПН була виписана на суму різниці платіжної інструкції та заборгованості за суборенду приміщення, яка станом на 10.07.2024 року становила 359 419,57 грн.);

4) ПН №68 від 31.07.2024 року на суму 978 920,64 грн. з ПДВ (т.1 а.с.91), яка була оформлена на дату першої події нарахування суборенди приміщення за липень 2024 року та складення акту здачі приймання робіт (надання послуг) №17 від 31.07.2024 року на суму 1 378 920,64 грн. (т.1 а.с.81) (ця ПН була виписана на суму різниці між сумою акту здачі приймання робіт (надання послуг) №17 від 31.07.2024 року та попередньої оплати, яка станом на 31.07.2024 року становила 400 000,00 грн.) (відображено у виписці за рахунками за 12.08.2024 року (т.1 а.с.77);

5) ПН №71 від 12.08.2024 року на суму 400 000,00 грн. з ПДВ (т.1 а.с.90), яка була оформлена на дату першої події - отримання оплати за суборенду приміщення на суму 400 000,00 грн. згідно платіжної інструкції №613 683 від 12.08.2024 року (відображено у виписці за рахунками за 12.08.2024 року (т.1 а.с.77);

6) ПН №76 від 31.08.2024 року на суму 883 277,10 грн. з ПДВ (т.1 а.с.89), яка була оформлена на дату першої події - нарахування суборенди приміщення за серпень 2024 року та складення акту здачі приймання робіт (надання послуг) №22 від 31.08.2024 року на суму 1 283 277,10 грн. (т.1 а.с.82) (ця ПН була виписана на суму різниці між сумою акту здачі приймання робіт (надання послуг) №22 від 31.08.2024 року та попередньої оплати, яка станом на 31.08.2024 року становила 400 000,00 грн. (відображено у виписці по за рахунками за 05.09.2024 року) (т.1 а.с.78).

Вищезазначені податкові накладні згідно квитанцій (т.1 а.с.83-88) були доставлені до Державної податкової служби України, але їх реєстрацію було зупинено з посиланням на положення п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України. У квитанціях зазначено, що ПН складені та подані платником податку, що відповідає п.7 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку). Було запропоновано надати пояснення та копії документів (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання / придбання товарів / зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

З огляду на зазначене, підприємством засобами електронного сервісу М.E.DOC було направлено до податкового органу повідомлення №4 від 23.09.2024 року про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (т. 2 а.с. 116).

До вказаного повідомлення були долучені пояснення №4 від 23.09.2024 року (т. 1 а.с. 95-96), в яких були надані детальні обґрунтування щодо господарських операцій підприємства, на підставі яких були виписані спірні податкові накладні. Також була долучена первинна документація на підтвердження здійснення вищевказаних господарських операцій, зокрема, договори оренди нежитлових приміщень, акти надання послуг, банківські виписки, витяг з оборотно-сальдової відомості та акти здачі-приймання робіт (надання послуг).

Однак, рішеннями комісії Головного управління ДПС в Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11822717/43502356 від 25.09.2024 року, №11822719/43502356 від 25.09.2024 року, №11822718/43502356 від 25.09.2024 року, №11822722/43502356 від 25.09.2024 року, №11822720/43502356 від 25.09.2024 року, №11822721/43502356 від 25.09.2024 року, №11822717/43502356 від 25.09.2024 року (т. 1 а.с. 98-103) позивачу було відмовлено у реєстрації вищевказаних ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. У додатковій інформації зазначено, що платником надано неповний пакет копій первинних документів, чим порушено п.5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520.

Не погодившись із вищезазначеними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дослідивши зміст адміністративного позову, відзиву, а також наданих до суду письмових доказів у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, заслухавши пояснення сторін у судових засіданнях, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - ПК України).

Згідно пп. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається, виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі - Порядок №1246).

Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, встановлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами: відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого у встановленому порядку.

Згідно п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою. При цьому, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної повинна фіксувати: 1) порядковий номер та дату складення податкової накладної; 2) конкретний критерій або ж критерії, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; 3) пропозицію про надання платником податків пояснень та/або перелік конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11 грудня 2019 року були затверджені Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 3 Порядку №1165 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно до п. 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Критерії ризиковості платника податку на додану вартість визначені у вигляді Додатку №1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так відповідно до пункту 7 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, одним з критеріїв визначено те, що платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Кодексу, з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Кодексу.

Відповідно до п.п.10-11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року №520 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно п.4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому п.5 Порядку №520 включає в себе об`ємний перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, а саме:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (п.п. 7, 9 Порядку №520).

Разом з тим суд зазначає, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, не означає, що платнику податку необхідно подати абсолютно всі, зазначені у п.5 Порядку №520, документи. Навпаки, зміст цього переліку свідчить про те, що має враховуватись специфіка конкретних господарських операцій.

Даний перелік є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як пункту 185.1 статті 185, так і пункту 187.1 статті 187 ПК України.

Разом з цим суд акцентує увагу на тому, що в квитанціях про зупинення реєстрації спірних ПН, відповідачем зазначено повний перелік документів, передбачений п.5 Порядку №520, замість конкретного переліку документів відповідно до змісту господарської операції, необхідного для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію цих ПН. Також, у вказаних квитанціях не зазначено відносно чого мають бути викладені пояснення платника податків для того, щоб реєстрація податкових накладних стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам пп.3 п.11 Порядку №1165.

У постановах від 03.11.2021 року у справі №360/2460/20, від 29.06.2022 року у справі №380/5383/21, від 27.07.2022 року у справі №520/15348/2020, від 16.09.2022 року у справі №380/7736/21, від 25.11.2022 року №320/3484/21 Верховний Суд зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної до реєстрації в ЄРПН прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Вищевказана правова позиція була також висловлена П`ятим апеляційним адміністративним судом у постанові від 25.11.2024 року по справі №420/7778/24.

Суд також зауважує, що у вищезгаданих квитанціях Комісією вказано, що ПН складені та подані платником податку, що відповідає п.7 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку).

Разом з тим варто зазначити, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних не спростовує факту здійснення платником податків господарської операції, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Навпаки, під час вирішення даної категорії спорів не підлягають дослідженню та аналізу обставини здійснення господарської операції, та реальність здійснення такої операції, адже спір стосується виключно дотримання процедури реєстрації податкових накладних в ЄРПН. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому суд, за результатами розгляду даної категорії справ, не робить висновків щодо реальності господарських операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації його податкових накладних.

З огляду на вказане суд критично ставиться до визначення податковим органом пункту 7 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку) у квитанціях як єдину підставу для зупинення реєстрації податкових накладних підприємства.

Суд також зазначає, що відповідно до п.п. 2, 3, 4, 5, 7, 9, 11 «Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року №520, прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Відповідно до п.12 вказаного Порядку №520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Отже, на відміну від зупинення реєстрації податкової накладної, яке відбувається в автоматизованому режимі засобами програмного забезпечення ДПС України, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) потребує проведення комісією регіонального рівня засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.

Судом встановлено, що позивачем було направлено до податкового органу всі необхідні копії первинних документів та пояснення по господарським операціям, щодо яких було складено податкові накладні №59 від 07.06.2024 року, №61 від 30.06.2024 року, №65 від 10.07.2024 року, №68 від 31.07.2024 року, №71 від 12.08.2024 року, №76 від 31.08.2024 року. З наданих до суду копій документів, які також надавалися до податкового органу, вбачається зміст і обсяг господарської операції, по якій позивач подав для реєстрації податкові накладні, будь-яких розбіжностей та невідповідностей ці документи не містять. Про наявність таких невідповідностей або розбіжностей не зазначено і у відзивах представниками відповідачів.

Однак, рішеннями комісії Головного управління ДПС в Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11822717/43502356 від 25.09.2024 року, №11822719/43502356 від 25.09.2024 року, №11822718/43502356 від 25.09.2024 року, №11822722/43502356 від 25.09.2024 року, №11822720/43502356 від 25.09.2024 року, №11822721/43502356 від 25.09.2024 року, №11822717/43502356 від 25.09.2024 року позивачу було відмовлено у реєстрації вищевказаних ПН в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстав надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. У додатковій інформації зазначено, що платником надано неповний пакет копій первинних документів, чим порушено п.5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520.

Проте, в порушення наведених вимог законодавства, оспорювані рішення містять лише загальні твердження про надання платником податків копій документів складених з порушенням законодавств без жодної конкретизації, в чому саме проявляються вказані порушення. У відзивах на адміністративний позов представниками відповідачів також не зазначено, в чому конкретно вбачається порушення законодавства при складенні зазначених документів.

Разом з тим, неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, а також містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові по справі №420/20757/21 від 19.04.2023 року.

За ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд також не враховує посилання представника Головного управління ДПС в Полтавській області на той факт, що відносно ТОВ «Дастерс Форм» було прийнято рішення від 30.11.2023 року №12014 про відповідність п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, оскільки вказане рішення не було зазначено в якості підстави для зупинення реєстрації спірних податкових накладних підприємства у квитанціях, та, відповідно, не було зазначено в якості підстави для відмови у реєстрації таких ПН в оскаржуваних рішеннях комісії Головного управління ДПС в Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також суд у даній адміністративній справі враховує правовий висновок Верховного суду, викладений у постанові від 07.12.2022 року по справі №500/2237/20, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

При вирішенні справи суд також виходить із того, що зазначені рішення Комісії Головного управління ДПС в Полтавській області є актами індивідуальної дії.

На думку суду, правовий акт індивідуальної дії - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових обов`язків, обумовлених цими актами; при цьому за умов відповідності такого акту нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржуване рішення податкового органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, що породжує його неоднозначне трактування та, в свою чергу, впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23.10.2018 року у справі №822/1817/18, від 21.05.2019 року у справі №0940/1240/18, від 02.07.2019 року у справі №3140/2160/18.

Зазначений висновок суду узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року є джерелом права.

У рішенні від 13 грудня 2001 року у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорватії», заява №55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року; «Тошкуце та інші проти Румунії», заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що представниками відповідачів за час розгляду адміністративної справи не надав до суду жодного доказу на підтвердження правомірності оспорюваних рішень, а також не зазначив обґрунтованих підстав для їх прийняття, при цьому вони обмежились лише формальним посиланням на дефектність наданих позивачем на пропозицію податкового органу документів.

Разом з тим позивач, на думку суду, в повній мірі виконав свій обов`язок щодо надіслання до податкового органу всіх необхідних первинних документів та пояснень на підтвердження факту господарської операції з контрагентом, яка зазначена в спірних ПН.

Таким чином, зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів, які підтверджують факт фінансово-господарської операції між позивачем та його контрагентом, а також враховуючи, що їх достатність для прийняття рішень про реєстрацію ПН не спростована відповідачами, суд дійшов висновку, що комісія Головного управління ДПС в Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не мала правових підстав для відмови позивачу у реєстрації ПН, з огляду на що рішення №11822717/43502356 від 25.09.2024 року, №11822719/43502356 від 25.09.2024 року, №11822718/43502356 від 25.09.2024 року, №11822722/43502356 від 25.09.2024 року, №11822720/43502356 від 25.09.2024 року, №11822721/43502356 від 25.09.2024 року, №11822717/43502356 від 25.09.2024 року є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати вищевказані податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає таке.

Так згідно з пунктом 4 частини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 встановлено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

З огляду на зазначене та враховуючи те, що судом встановлено відсутність у податкового органу правових підстав для відмови у реєстрації ПН, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних ПН №59 від 07.06.2024 року, №61 від 30.06.2024 року, №65 від 10.07.2024 року, №68 від 31.07.2024 року, №71 від 12.08.2024 року, №76 від 31.08.2024 року датою їх фактичного подання по реєстру.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог підприємства, суд вважає за необхідне стягнути на його користь з Головного управління ДПС в Полтавській області (оскільки Комісією саме вказаного територіального управління ДПС України були прийняті оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних) суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 14 534,40 грн. за подання вказаного адміністративного позову до суду.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 2, 5, 6-11, 12, 72-77, 90, 241-246, 255, 257-262, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ДАСТЕРС ФОРМ» до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополь, Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11822717/43502356 від 25.09.2024 року, №11822719/43502356 від 25.09.2024 року, №11822718/43502356 від 25.09.2024 року, №11822722/43502356 від 25.09.2024 року, №11822720/43502356 від 25.09.2024 року, №11822721/43502356 від 25.09.2024 року про відмову у реєстрації податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «ДАСТЕРС ФОРМ» №59 від 07.06.2024 року, №61 від 30.06.2024 року, №65 від 10.07.2024 року, №68 від 31.07.2024 року, №71 від 12.08.2024 року, №76 від 31.08.2024 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного подання.

Стягнути з Головного управління ДПС в Полтавській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДАСТЕРС ФОРМ» суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 14 534,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та п.п.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повне найменування сторін по справі:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «ДАСТЕРС ФОРМ» (73000, м.Херсон, Миколаївське шосе, 6, ).

Відповідач - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополь (73022, м. Херсон, просп. Незалежності, 75, ).

Відповідач - Головне управління ДПС у Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Європейська, 4, )

Відповідач - Державна податкова служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Суддя О.В. Білостоцький