Справа № 420/15641/25
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо незняття арешту з майна ОСОБА_2 , а саме з квартири АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби Комсомольського району м. Херсона на підставі постанови про арешт майна, виданої 15.02.2006 року, реєстраційний номер обтяження: 2939179 від 06.03.2006 року;

- зобов`язати Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , який накладено в межах виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби Комсомольського району м. Херсона на підставі постанови про арешт майна, виданої 15.02.2006 року, реєстраційний номер обтяження: 2939179 від 06.03.2006 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , та на день її смерті залишилось спадкове майно, яка складається з прав на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевказане та маючи намір отримати спадок, позивач звернувся до Другої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, відповідно до якої було відкрито спадкову справу №206/2024 р., водночас листом Другої Херсонської державної нотаріальної контори від 24.02.2025 року позивача було проінформовано про неможливість видачі йому свідоцтва про право на спадщину до моменту зняття арешту в межах виконавчого провадження з квартири АДРЕСА_1 , накладеного постановою про арешт майна від 15.02.2006 року.

У той же час, Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) листом від 11.05.2025 року повідомив позивача, що згідно відомостей внесених до автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні Відділу відкритих виконавчих проваджень стосовно матері позивача не перебуває, відомості про виконавче провадження, на підставі якого була винесена постанова про арешт майна від 15.02.2006 року, не виявлено.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо незняття арешту з майна, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Ухвалою суду у справі №420/15641/25 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін в порядку ст.262 ч.5 КАС України за наявними у справі матеріалами з урахуванням особливостей розгляду справи, визначених ст. 287 КАС України. Відповідачу запропоновано в 5-денний строк з дня отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі надати відзив на адміністративний позов.

Під час розгляду справи від Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає, та зазначає, що згідно відомостей, внесених до автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні Відділу відкритих виконавчих проваджень стосовно боржника ОСОБА_2 не перебуває, відомостей про виконавче провадження, на підставі якого винесена 15.02.2006 постанова про арешт майна ОСОБА_2 , не виявлено. Якщо виконавче провадження і перебувало на виконанні у Відділі в паперовому вигляді до вступу в силу Наказу Міністерства юстиції України від 20.05.2003 року №43/5 «Про затвердження положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень», введення такого реєстру в дію та внесення до нього відповідної інформації, виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Також до суду надійшли заперечення від представника Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зміст яких повністю відповідає відзиву по справі.

Порядок розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження визначений ст.ст. 258, 262 КАС України.

Адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом двадцяти днів після відкриття провадження у справі.

У виняткових випадках для належної підготовки справи до розгляду цей строк може бути продовжений не більше ніж на двадцять днів за вмотивованим клопотанням однієї зі сторін або з ініціативи суду (частина 4 ст. 287 КАС України).

Судом у справі встановлено наступне.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , що відповідачем не заперечується.

ОСОБА_2 на підставі свідоцтва від 19.10.2004 року про право на спадщину за заповітом 15.11.2004 року зареєструвала право власності на нерухоме майно на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 35,0 кв.м та житловою площею 17,4 кв.м, що підтверджується витягом з Херсонського державного бюро технічної інвентаризації.

Водночас, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 . На день її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з права на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевказане та маючи намір отримати спадок, позивач 24.02.2025 року звернувся до Другої Херсонської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Водночас, листом від 24.02.2025 року Друга Херсонська державна нотаріальна контора Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно, після померлої ОСОБА_2 , зазначивши, що відповідно до відомостей, які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, є обтяження на нерухоме майно, а саме - арешт, на підставі постанови про арешт майна боржника від 15.02.2006 року, державна виконавча служба у Комсомольському районі м. Херсона. Об?єкт обтяження - квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , власник - ОСОБА_2 . Відповідно до підпункту 18 пункту 4 глави 10 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття.

Факт накладення арешту на вищевказаний об`єкт нерухомого майна додатково підтверджується відомостями, наявними в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за номером обтяження 2939179.

Разом з тим, до суду надано витяг з Єдиного реєстру боржників від 15.04.2025 року, з якого за ОСОБА_2 як боржником відсутня будь-яка інформація в Реєстрі.

Також до суду надано лист комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради №166, з якого вбачається, що згідно матеріалів інвентарної справи №2595 на квартиру АДРЕСА_1 , постанова від 15.02.2006 року відділу Державної виконавчої служби Корабельного (Комсомольського) району міста Херсона - відсутня.

Враховуючи вищевказані обставини, позивач звернувся до Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (як правонаступника Відділу державної виконавчої служби Комсомольського району міста Херсона) із заявою від 23.04.2025 року про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження відділом Державної виконавчої служби Комсомольського району м. Херсона на підставі постанови про арешт майна, виданої 15.02.2006 року, реєстраційний номер обтяження 2939179 від 06.03.2006 року.

Водночас, листом від 05.05.2025 року Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) фактично відмовив позивачу у задоволенні його заяви, водночас зазначивши, що згідно відомостей, внесених до автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні Відділу відкритих виконавчих проваджень стосовно боржника ОСОБА_2 - не перебуває, відомостей про виконавче провадження, на підставі якого винесена 15.02.2006 року постанова про арешт ОСОБА_3 - не виявлено. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчились, підлягають знищенню. Паперові матеріали відсутні.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо незняття арешту з майна, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши адміністративний позов, відзив на нього та інші надані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України №1404-VIII від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Так статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ч.1 ст.8 Закону №1404-VIII реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1404-VIII єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Частиною 1 статті 26 Закону №1404-VIII визначено випадки початку примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа.

Згідно ч.ч.1-2 ст.40 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.59 Закону №1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

За ч.3 ст.59 Закону №1404-VIII у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно ч.4 ст.59 Закону №1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

За ч.5 ст.59 Закону №1404-VIII у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Суд звертає увагу на те, що спірні правовідносини в частині винесення державним виконавцем у 2006 році постанови про арешт майна боржника, регулювались Законом України від 21.04.1999 року №606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон №606-XIV) (у редакції, яка діяла на момент винесення спірної постанови). Закон України від 21.04.1999 року №606-XIV «Про виконавче провадження» втратив чинність на підставі прийняття Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження»).

За ст.38 Закону №606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження згідно із

статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Аналізуючи вищевказані приписи суд доходить висновку, що у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника, знімається та відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. Про зняття арешту з майна виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Разом з тим, підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини визначені ч.4 ст.59 Закону №1404-VIII, а в інших випадках - арешт може бути знятий за рішенням суду.

Судом встановлено, що у Корабельному відділі державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкритих виконавчих проваджень стосовно боржника ОСОБА_2 не перебуває, відомостей про виконавче провадження, на підставі якого була винесена 15.02.2006 року постанова про арешт майна ОСОБА_4 немає. Матеріали виконавчого провадження, в межах якого була винесена постанова про арешт майна від 15.02.2006 року, знищені через закінчення строків їх зберігання.

Тобто, наразі відсутні будь-які документально підтверджені відомості про те, що органами державної виконавчої служби проводились виконавчі дії в межах виконавчого провадження, в якому 15.02.2006 року Корабельним відділім державної виконавчої служби у місті Херсоні було винесено постанову про арешт майна ОСОБА_4 .. Також відсутні відомості про винесення державної виконавчої службою постанови про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа в межах такого виконавчого провадження. Крім того, відомості про ОСОБА_2 відсутні в Єдиному реєстру боржників.

Відповідно до п.3.14 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №470/7 від 05.07.1999 року (яка діяла у період винесення вищевказаної постанови від 15.02.2006 року про арешт майна ОСОБА_4 ) (далі Інструкція) після виконання рішення виконавчий документ повертається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, про що робиться відмітка в книзі обліку виконавчих документів.

Виконаним слід вважати виконавчий документ, за яким указані в ньому вимоги виконані в повному обсязі, оформлені відповідним актом та записом у виконавчому документі.

Відповідно до п.3.17 Інструкції передачі до архіву підлягає виконавче провадження, у разі: відмови у відкритті виконавчого провадження згідно із статтею 26 Закону (№606-XIV), закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 (№606-XIV), повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 (№606-XIV), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 Закону (№606-XIV).

За п.3.18 Інструкції належним чином сформовані виконавчі провадження (скріплені та пронумеровані аркуші) передаються державним виконавцем особі, відповідальній за формування архіву, про що складається здавальний опис завершених виконавчих проваджень до архіву.

Згідно п.3.19 Інструкції строк зберігання переданих до архіву завершених виконавчих проваджень становить 3 роки.

За умови оскарження у судовому порядку виконавчих дій, строк зберігання виконавчого провадження, переданого до архіву, обчислюється після вступу в законну силу останнього рішення по даній справі.

Отже, аналізуючи приписи Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №470/7 від 05.07.1999 року, суд доходить висновку, що матеріали виконавчого провадження передавались до архіву і підлягали знищенню лише у випадку закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. В архіві такі матеріали завершених виконавчих проваджень зберігались 3 роки.

Разом з тим, ні Інструкція з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №470/7 від 05.07.1999 року, ні Закон №1404-VIII та Закон №606-XIV «Про виконавче провадження», не містять підстав, які б передбачали можливість існування постанови про накладення арешту на майно в межах виконавчого провадження, що вже було знищено після закінчення 3-х річного строку перебування матеріалів виконавчого провадження в архіві. Суд зазначає, що передачі матеріалів виконавчого провадження на зберігання до архіву в межах спірних правовідносин передує факт закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, що, у свою чергу, свідчить про те, що державний виконавець мав вирішити питання про зняття арешту з майна боржника до моменту передачі матеріалів до архіву на зберігання.

Як було встановлено судом, листом від 05.05.2025 року Корабельним відділом державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) підтверджено факт того, що паперові матеріали виконавчого провадження, в межах якого була винесена 15.02.2006 року постанова про арешт майна ОСОБА_2 , відсутні, що може свідчити про знищення матеріалів виконавчого провадження після закінчення строку їх перебування в архіві. Інформації, яка б спростовувала такий висновок, сторона відповідача до суду за час розгляду справи не надала.

Верховний Суду у постанові від 27.03.2020 року по справі №817/928/17 дійшов висновку, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Колегія суддів у вищевказаній постанові погодилась із висновком суду першої інстанції стосовно того, що незняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

За ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що враховуючи недоведення стороною відповідача правомірності накладення арешту на нерухоме майно матері позивача, що унеможливлює його право отримання такого майна у спадщину, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльності Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо незняття арешту з майна ОСОБА_2 , а саме з квартири АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження Відділом державної виконавчої служби Комсомольського району м. Херсона на підставі постанови про арешт майна, виданої 15.02.2006 року, реєстраційний номер обтяження: 2939179 від 06.03.2006 року.

Задля ефективного захисту порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , який накладено в межах виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби Комсомольського району м. Херсона на підставі постанови про арешт майна, виданої 15.02.2006 року, реєстраційний номер обтяження: 2939179 від 06.03.2006 року.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судового збору не здійснювати.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 72-77, 241-246, 255, 257, 258, 262, 287, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Корабельного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо незняття арешту з майна ОСОБА_2 , а саме з квартири АДРЕСА_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження Відділом державної виконавчої служби Комсомольського району м. Херсона на підставі постанови про арешт майна, виданої 15.02.2006 року, реєстраційний номер обтяження: 2939179 від 06.03.2006 року.

Зобов`язати Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , який накладено в межах виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби Комсомольського району м. Херсона на підставі постанови про арешт майна, виданої 15.02.2006 року, реєстраційний номер обтяження: 2939179 від 06.03.2006 року.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 272 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 287 ч.6, 293, 295 КАС України протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін по справі:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач - Корабельний відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (65008, м. Одеса, вул. Генерала Петрова,42, ).

Суддя О.В. Білостоцький