Справа № 320/19843/23
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 липня 2025 року

м. Київ

справа №320/19843/23

адміністративне провадження №К/990/27913/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Білак М.В. від розгляду справи №320/19843/23 за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

У С Т А Н О ВИ В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Верховного Суду, у якому (з урахуванням уточнення позовних вимог) просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Верховного Суду від 15 березня 2023 року №873-к;

- зобов`язати Верховний Суд поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу забезпечення функціонування автоматизованої системи та електронного суду управління забезпечення автоматизованого документообігу суду секретаріату Касаційного адміністративного суду;

- зобов`язати Верховний Суд нарахувати та виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16 жовтня 2023 року по день винесення наказу щодо поновлення позивача на посаді;

- зобов`язати Верховний Суд відшкодувати моральну шкоду у розмірі 300 000 грн, заподіяну його неправомірними діями та рішеннями.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року визнано заявлений ОСОБА_1 відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Кобаля Михайла Івановича, Бужак Наталії Петрівни, Файдюка Віталія Васильовича необґрунтованим. Передано справу №320/19843/23 для вирішення питання про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Кобаля Михайла Івановича, Бужак Наталії Петрівни, Файдюка Віталія Васильовича, суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частини першої статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Кобаля Михайла Івановича, Бужак Наталії Петрівни, Файдюка Віталія Васильовича від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2025 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року залишено без змін.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2025 року відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року.

12 червня 2025 року Верховним Судом зареєстровано касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2025 року у справі №320/19843/23, яка подана на електронну пошту суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 червня 2025 року, для розгляду цієї касаційного скарги визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Білак М.В., судді - Мацедонська В.Е., Мартинюк Н.М.

Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2025 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2025 року у справі №320/19843/23 повернуто особі, яка її подала.

30 червня 2025 року Верховним Судом зареєстровано касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі №320/19843/23, яка надійшла на електронну пошту суду.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30 червня 2025 року для розгляду цієї касаційного скарги було визначено склад колегії суддів, а саме: головуючого суддю (суддю-доповідача) Білак М.В., судді - Мацедонська В.Е., Мартинюк Н.М.

03 липня 2025 року на електронну пошту Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Білак М.В., Мацедонської В.Е., Мартинюк Н.М. від розгляду справи №320/19843/23.

Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Білак М.В., Мацедонської В.Е., Мартинюк Н.М. визнано необґрунтованою. Передано заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Білак М.В., Мацедонської В.Е., Мартинюк Н.М. від розгляду справи №320/19843/23 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.

Ухвалою Верховного Суду від 07 липня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Білак М.В., Мацедонської В.Е., Мартинюк Н.М. від розгляду справи №320/19843/23.

14 липня 2025 року на електронну пошту Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Білак М.В., Мацедонської В.Е., Мартинюк Н.М. від розгляду справи №320/19843/23.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Мартинюк Н.М., яка входить до складу постійної колегії суддів, на підставі розпорядження заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 21 липня 2025 року, за допомогою автоматизованої системи документообігу суду здійснено заміну судді Мартинюк Н.М. на суддю Мельник-Томенко Ж.М.

Ухвалою Верховного Суду від 21 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М. у справі №320/19843/23 повернуто скаржнику без розгляду. Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Білак М.В., Мацедонської В.Е. визнано необґрунтованою. Передано заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Білак М.В., Мацедонської В.Е. від розгляду справи №320/19843/23 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.

Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Білак М.В., Мацедонської В.Е. від розгляду справи №320/19843/23.

24 липня 2025 року на електронну пошту Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Білак М.В. від розгляду справи №320/19843/23.

В обґрунтування заяви про відвід судді позивач зазначає, що 27 червня 2025 року через офіційну електронну пошту суду ним до Верховного Суду подано касаційну скаргу у справі №320/19843/23.

Відповідно до частини другої статті 334 КАС України питання про відкриття касаційного провадження має бути вирішено колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги, тобто не пізніше 17 липня 2025 року.

Проте, у цій справі питання про відкриття касаційного провадження не було вирішено у встановлений законом строк. Повторний автоматизований розподіл суддів для розгляду справи відбувся лише 21 липня 2025 року о 12:37:05, тобто з порушенням строку на чотири дні.

Також зазначає, що згідно з пунктом 3.2 розділу ІІІ Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Верховному Суді, затверджених постановою Пленуму від 21 березня 2025 року, у разі неможливості участі судді, що може перешкодити розгляду справи у встановлені строки, повторний розподіл здійснюється на підставі службової записки судді-доповідача та розпорядження заступника керівника Апарату. Зміст цієї норми передбачає обов`язок судді-доповідача діяти своєчасно для забезпечення дотримання процесуальних строків.

На думку позивача, суддя-доповідач Білак М.В. знала або повинна була знати про відпустку судді Мартинюк Н.М. з 16 липня 2025 року у зв`язку з вагітністю та пологами, а тому мала вжити заходів для ініціювання повторного розподілу не пізніше 16 липня 2025 року щодо забезпечення вирішення питання про відкриття провадження до 17 липня 2025 року.

Позивач вважає, що порушення імперативного строку, встановленого частиною другою статті 334 КАС України, є прямим порушенням права заявника на розгляд справи в розумний строк, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини порушення процесуальних строків судом без поважних причин може підірвати довіру до справедливості судового розгляду.

Крім того, відповідно до статті 2 Кодексу суддівської етики, суддя зобов`язаний сумлінно виконувати професійні обов`язки, вживати всіх необхідних заходів для забезпечення своєчасного розгляду справ. Нездатність судді-доповідача організувати належний розгляд справи у встановлені строки свідчить про невідповідність стандартам суддівської поведінки, що обґрунтовано викликає сумнів в її неупередженості та об`єктивності.

Заявник також наголошує, що ця заява не стверджує про особисту зацікавленість судді в результаті розгляду справи чи незгоду з будь-яким судовим рішенням. Підставою для відводу є виключно обґрунтовані сумніви в неупередженості судді Білак М.В., спричинені порушенням процесуального строку та неналежним виконанням обов`язків судді-доповідача.

Посилаючись, зокрема, на пункт 4 частини першої статті 36 КАС України, позивач просить задовольнити заяву про відвід судді Білак М.В. від розгляду справи №320/19843/23. Передати справу №320/19843/23 для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому КАС України.

Перевіривши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Білак М.В., Суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Отже, з огляду на нормативний зміст пункту 4 частини першої статті 36 КАС України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від зазначених у пунктах 1, 2, 3, 5 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з метою запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У зв`язку із цим Верховний Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручання, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного законодавства не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права та врахувати принципи, сформульовані у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Білух проти України», заява №33949/02, п. 49; Fey v. Austria, заява №14396/88, пп. 27, 28 та 30; Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п.п. 42-43, Pullar v. United Kingdom, заява № 22399/93, п. 38 та інші) обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

1) «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

2) «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Таким чином, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розгляду справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Проаналізувавши аргументи заявника, які зазначені ним в обґрунтування поданої заяви про відвід, Суд наголошує на їх безпідставності на необґрунтованості.

Не можуть бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Так, касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2025 року у справі №320/19843/23 зареєстрована 30 червня 2025 року та в цей же день передана на розгляд судді-доповідача.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30 червня 2025 року для розгляду цієї касаційного скарги було визначено склад колегії суддів, а саме: головуючий суддя (суддя-доповідач) Білак М.В., судді - Мацедонська В.Е., Мартинюк Н.М.

Відповідно до частини другої статті 334 КАС України питання про відкриття касаційного провадження має бути вирішено колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги, тобто останнім днем є 21 липня 2025 року (з урахуванням того, що 20 липня 2025 року є неділя).

21 липня 2025 року, тобто в межах двадцятиденного строку, на підставі розпорядження заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 21 липня 2025 року, за допомогою автоматизованої системи документообігу суду здійснено заміну судді Мартинюк Н.М. на суддю Мельник-Томенко Ж.М.

Як вже зазначалось, ухвалою Верховного Суду від 21 липня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М. у справі №320/19843/23 повернуто скаржнику без розгляду. Заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду Білак М.В., Мацедонської В.Е. визнано необґрунтованою. Передано заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Білак М.В., Мацедонської В.Е. від розгляду справи №320/19843/23 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду заяви.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 липня 2022 року для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Білак М.В., Мацедонської В.Е. від розгляду справи №320/19843/23 визначено суддю Смоковича М.І.

Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Білак М.В., Мацедонської В.Е. від розгляду справи №320/19843/23.

Враховуючи необхідність вирішення питання щодо поданої заяви про відвід суддів від розгляду цієї справи, у судді-доповідача відсутні процесуальні можливості щодо прийняття рішення по касаційній скарзі позивача.

Отже, Суд вважає, що посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь судді Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду Білак М.В. у розгляді цієї справи відповідно до статті 36 КАС України заява про відвід не містить.

Мотиви, наведені у заяві про відвід судді, не є чинником, який може свідчити про упередженість та необ`єктивність судді та не можуть слугувати підставою для відводу судді Білак М.В. від розгляду цієї справи.

Таким чином, доводи заявника не підтверджують наявності обґрунтованих сумнівів у неупередженості або необ`єктивності судді.

Оскільки доводи заяви про відвід суддів ґрунтуються виключно на припущеннях, не підтверджених жодними доказами, заява про відвід судді Білак М.В. є необґрунтованою.

Враховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_1 відводу судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Білак М.В. питання про відвід судді відповідно до частини четвертої статті 40 КАС України підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 31, 36, 37, 39, 40, 167, 243, 248 КАС України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Білак М.В. визнати необґрунтованою.

Передати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Білак М.В. від розгляду справи №320/19843/23 до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, для розгляду заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М.В. Білак

В.Е. Мацедонська

Ж.М. Мельник-Томенко