Справа № 380/3345/22
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/3345/22
У Х В А Л А

з питань зміни способу та порядку виконання судового рішення

28 липня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши у письмовому провадженні матеріали заяви представника позивача про зміну порядку і способу виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.05.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо непроведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.12.2019 року відповідно до довідки №1070 від 07.06.2021, виготовленої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області- протиправною.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки № 1070 від 07.06.2021, виготовленої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області, починаючи 01.12.2019, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Згадане рішення суду набрало законної сили 27.06.2022 року.

15.07.2025 до суду надійшла заява представника позивача про зміну способу і порядку виконання рішення суду у даній справі, у якій просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення суду №380/3345/22 від 25 травня 2022 року, що 27.06.2022 року набрало законної сили, в частині, що стосується зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки № 1070 від 07.06.2021, виготовленої Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області., починаючи 01.12.2019, з урахуванням раніше виплачених сум, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області на користь ОСОБА_1 доплати до пенсії, що забезпечується за рахунок коштів державного бюджету, в сумі 162 310,43 (сто шістдесят дві тисячі триста десять) гривень 43 копійки.

Заява обґрунтована тим, що відповідач частково виконав судове рішення, а саме: здійснив перерахунок пенсії позивача (пенсійна справа №), починаючи з 01 вересня 2022 року, у бік збільшення до розміру 11 310,35 грн. щомісяця. Окрім того, відповідач провів розрахунок належної позивачу доплати за минулий період, яка склала 162310,43 грн. 28 червня 2023 року старшим державним виконавцем було винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». У зазначеній постанові серед підстав для повернення виконавчого документа було вказано, зокрема: «фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення можливе лише за наявністю бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України».

Вважає, що оскільки судове рішення не є виконаним у повному обсязі більше двох місяців з дня набрання ним законної сили, наявні підстави відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України для заміни способу і порядку виконання рішення суду у справі №380/3345/22 шляхом стягнення з ГУ ПФУ у Львівській області на користь позивача доплати до пенсії, що забезпечується за рахунок коштів державного бюджету, за період з 01 квітня 2019 року по 31 серпня 2023 в сумі 365 877,36 грн.

Ухвалою суду від 18.07.2025 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну порядку і способу виконання рішення суду, судове засідання призначено на 23.07.2025.

Відповідач заперечив щодо задоволення заяви представника позивача про зміну порядку і способу виконання рішення суду. Зазначає, що Головним управлінням обчислено, перераховано та здійснено виплату пенсії з 01,09.2019 року відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25,05,2022 у справі № 380/3345/22, тобто виконані усі, в межах його компетенції дії, спрямовані на виконання рішення суду від 25,05,2022 у справі № 380/3345/22, а саме - перераховано пенсію з 01.09.2019, яка виплачується та здійснено нарахування доплати до пенсії ОСОБА_1 , яка буде виплачена після виділення коштів із Державного бюджету України.

Таким чином, стягнення з територіального органу Пенсійного фонду України коштів є завданням матеріальної шкоди державному бюджету та призводить до порушення інтересів держави в особі Пенсійного фонду України.

Окрім цього, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року №1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги» впроваджено централізоване фінансування виплати пенсій.

Відповідач вважає, що встановлюючи спосіб та порядок виконання судового рішення суд, визначивши конкретну суму стягнення, фактично змінить її суть, що є неприпустимим в силу ст. 378 КАС України. Просить відмовити у задоволенні заяви про зміну порядку і способу виконання рішення суду.

У судове засідання 23.07.2025 позивач та його представник не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується довідкою від 21.07.2025 про доставку електронного листа до електронного кабінету представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви про зміну порядку і способу виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

У зв`язку із неявкою позивача та його представника, суд, заслухавши думку представника відповідача, яка не заперечила щодо переходу до розгляду заяви в порядку письмового провадження, перейшов до розгляду заяви в порядку письмового провадження.

Вирішуючи заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 245 КАС України визначені повноваження суду при вирішенні справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно п.п. 3, 4, 6 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат (ч. 3 ст. 378 КАС України).

З аналізу ст. 378 КАС України суд робить висновок, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом.

Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 800/203/17.

З наведеної норми видно, що суд може змінити спосіб або порядок виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Таким чином, під зміною способу і порядку виконання рішення необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленому раніше порядку і способом. При цьому, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Так, саме поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Отже, передумовою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення, є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України.

В ст. 23, п. 20, п. 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, видно, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Таким чином, виплата коштів, нарахованих на виконання рішення суду, може бути здійснена після виділення відповідних коштів з Державного бюджету України.

Суд зазначає, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії зі сплати заборгованості по пенсії і стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень певного розміру грошових коштів за конкретний період є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом при ухваленні рішення.

Резолютивна частина рішення суду у даній справі №380/3345/22 має зобов`язальний характер, тому зміна способу виконання рішення із зобов`язання здійснити виплату заборгованості по пенсії на стягнення суми цієї заборгованості фактично призведе до зміни рішення по суті з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенню питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті, що не передбачено ст. 378 КАС України.

Тобто, змінивши спосіб виконання судового рішення із зобов`язання нарахувати та виплатити на стягнення конкретної суми такої виплати, буде змінено рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №759/1928/13-а, від 04.09.2018 у справі №279/7157/15-а та від 30.07.2019 у справі №281/1618/14-а.

У постанові від 17.02.2021 у справі №295/16238/14-а Верховний Суд вказав, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, а тому зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання органу Пенсійного фонду України здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.

Крім цього, у постанові від 27.02.2023 у справі №340/6875/21 Верховний Суд виснував, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом - при ухваленні рішення, та передбачають відмінний механізм виконання судових рішень.

Таким чином, оскільки у справі, що розглядається, встановлено, що способом відновлення порушеного права позивача у цій справі судом обрано зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а стягнення конкретних сум невиплаченої пенсії не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав, то суд доходить висновку про неможливість зміни способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, який просить заявник, адже запропонований останнім спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення у цій справі.

При цьому, грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України та відповідно до Порядку № 1165. Водночас, стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України) коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Виконання рішення суду у цій справі залежить від бюджетного фінансування, тому його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання. У такому випадку зміна способу і порядку виконання судового рішення не призведе до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості по пенсії позивачу.

Однак, суд враховує те, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть покликатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. У той же час, йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення. Суд наголошує, що зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право позивача на отримання сум заборгованості по пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 24.07.2023 у справі №420/6671/18.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника позивача про зміну порядку і способу виконання судового рішення в адміністративній справі №380/3345/22.

Керуючись ст. 241-243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

у задоволенні заяви представника позивача про зміну порядку і способу виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дати складання ухвали.

Повний текст ухвали складено 28.07.2025 року.

Суддя Костецький Н.В.