Справа № 520/11858/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 р.Справа № 520/11858/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Калиновського В.А. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2025 (головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О.) по справі № 520/11858/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області від 18.04.2023 №151;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023, з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України № 2011-XII та з врахуванням положень Постанови № 704, згідно оновленої довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області від 18.04.2023 №151.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2023, яке набрало законної сили 24.08.2023 позов задоволено.

У травні 2025 р. позивач звернувся до суду із заявою, в якій просив змінити спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 по справі № 520/11858/23 на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 56 209,04 грн.

В обґрунтування заяви зазначив, що на виконання судового рішення пенсійний орган провів перерахунок пенсії з 01.02.2023 та нарахував суму на доплату до пенсії за попередній період (з 01.02.2023 по 31.08.2023) у розмірі 56 209,04 грн. Разом з тим, судове рішення в частині виплати заборгованості з пенсії позивачу у розмірі 56 209,04 грн до теперішнього часу залишається невиконаним, у зв`язку з чим наявні підстави для зміни способу його виконання.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2025 заяву залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, просить її скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви, поданої в порядку ст. 378 КАС України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції застосував ст. 378 КАС України в редакції, що втратила чинність станом на момент подання заяви.

Натомість, Законом № 4094-ІХ від 21.11.2024 частину 3 ст. 378 КАС України доповнено абзацом 2, відповідно до якого невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, зокрема, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Враховуючи, що відповідачем судове рішення в частині виплати нарахованої пенсії не виконується більше двох місяців, вважає, що наявні підстави для зміни способу його виконання.

Крім того, зауважує, що суд першої інстанції розглянув заяву позивача в порядку письмового провадження без призначення судового засідання та без повідомлення стягувача та боржника, що є порушенням процесуального порядку розгляду такої заяви, передбаченого ч. 2 ст. 378 КАС України.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач) не подало відзив на апеляційну скаргу.

Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Статтею 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», передбачено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Порядок та підстави для зміни способу, порядку та встановлення строку виконання судового рішення закріплені статтею 378 КАС України.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат (ч. 3 ст. 378 КАС України у редакції Закону № 4094-IX, що діє з 19.12.2024).

Отже, з 19.12.2024 статтю 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 по справі № 520/11858/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій згідно оновленої довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області від 18.04.2023 №151

На виконання судового рішення, ГУ ПФУ в Харківській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023, нараховано позивачу доплату до пенсії за період з 01.02.2023 по 31.08.2023 у розмірі 56 209,04 грн, проте не проведено її виплату з підстав відсутності коштів.

Суд першої інстанції вважав, що позивачем не надано доказів, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 по справі № 520/11858/23 відповідачем не буде виконане.

Разом з тим, суд першої інстанції, вирішуючи питання про зміну способу та порядку виконання судового рішення, застосував ст. 378 КАС України, в редакції, що втратила чинність на момент подання заяви позивачем.

Вказане призвело до неврахування судом першої інстанції, що чинна редакція ст. 378 КАС України включає самостійну підставу для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, щодо перерахунку пенсійних виплат протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Як вбачається з матеріалів справи, спір у справі № 520/11858/23 стосувався перерахунку та виплати пенсії позивачу в належному розмірі.

Як наслідок, суд першої інстанції мав встановити чи виконано судове рішення у цій справі та у випадку його невиконання дослідити, протягом якого строку з дня набрання законної сили судовим рішенням останнє не виконується.

Натомість, судом апеляційної інстанції встановлено, що з моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі № 520/11858/23 (24.08.2023) до часу вирішення питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення як в суді першої, так і апеляційної інстанції (червень-липень 2025 р.) заборгованість з перерахованої позивачу пенсії в розмірі 556 209,04 грн залишається не виплаченою.

ГУ ПФУ в Харківській області в суді першої інстанції вказувало, що нарахована позивачу заборгованість з пенсії внесена до Реєстру судових рішень та буде виплачена після виділення коштів на вказану мету з Державного бюджету України.

Разом з тим, відповідачем не надано ні суду першої, ні апеляційної інстанції жодних доказів, що свідчили б про вжиття ним заходів з метою виконання судового рішення в частині виплати позивачу заборгованості.

Враховуючи, що судове рішення не виконується відповідачем більше одного року, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про зміну способу і порядку виконання рішення у цій справі.

Натомість, суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права, що призвело до помилкового висновку про відмову в задоволенні заяви позивача.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають. Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваній ухвалі, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 312, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2025 по справі № 520/11858/23 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою, заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання судового рішення - задовольнити.

Змінити спосіб та порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 по справі № 520/11858/23 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 нарахованої різниці в пенсії за період з 01.02.2023 по 31.08.2023 в розмірі 56 209, 04 грн (п`ятдесят шість тисяч двісті дев`ять гривень 04 копійки).

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді В.А. Калиновський А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 28.07.2025 року