Справа № 140/6107/25
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року ЛуцькСправа № 140/6107/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (далі ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП», позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі митниця, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2024/000352/2 від 24.12.2024.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту 23.12.2024 декларантом ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» в порядку електронного декларування до Волинської митниці подано митну декларацію №24UA23U8 та повний пакет документів на підтвердження заявленої митної вартості з описом товару «Автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником - VDL BERKHOF модель згідно з довідником - AMBASSADOR 200; (кузов, шасі, рама) №XMGDE02FS0H017505; включаючи водія, загальна к-сть сидячих - 43 місця; загальна к-сть стоячих - 40 місць; -для людей з обмеженими можливостями - 1 місце; призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування; тип двигуна - дизель; робочий об`єм циліндрів двигуна 6693см.куб.; номер двигуна - невизначений; потужність - 162kw; - колісна формула - 4x2; календарний рік виготовлення - 2010; модельний рік виготовлення - 2010; Країна виробництва - (NL) Торгівельна марка «VDL».

У вказаній декларації митна вартість товару визначена за основним - першим методом, а саме на основі ціни товару у розмірі 3950,00 євро з урахуванням коригування відповідно до п.10 ст.58 МК України на витрати на доставку товару на суму 37825,00 грн.

Однак відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою вартістю та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2024/000352/2 від 24.12.2024.

При цьому митний орган дійшов висновку, що вартість товару, що ввозиться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом з тих підстав, що подані документи не містять усіх даних для підтвердження митної вартості та містять розбіжності. Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України на підставі на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС. Рівень митної вартості становить: 9500,00 євро за шт (МД від 14.11.2023 року №UA205030/2023/021284).

Коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205050/2024/001308.

Позивач вказує, що 25.12.2024 декларантом подано митну декларацію №24UA80U4 за якою імпортований автобус випущено у вільний обіг у зв`язку із сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпечено сплату різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів 1 зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України. На підставі зазначеного рішення внесено грошову гарантію у сумі 40868,07 грн.

Позивач зауважує, що заявлена декларантом вартість базувалася на контрактній вартості, скоригована на суму витрат на транспортування, шо відповідає вимогам Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, тому твердження відповідача, викладене у спірному рішенні про те, що декларантом не було подано усіх документів згідно з переліком та подальше визначення митної вартості за шостим резервним методом є безпідставними у зв`язку з чим просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) (а.с.97).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача проти позову заперечила та у його задоволенні просила відмовити (а.с.100-109). В обгрунтування своєї позиції зазначала, що відповідно до положень статті 54 МК України митного контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару за митними деклараціями, поданими з метою імпорту товару, що ввозився на адресу ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП», було встановлено неточності та розбіжності у поданих документах, а також виявлено, що заявлена митна вартість товарів є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів. По МД №24UA07U7 від 23.12.2024 (рішення №UA205050/2024/000352/2 від 24.12.2024) відбулось спрацювання системи АСУР, що передбачало необхідність проведення більш детальної перевірки поданих декларантом документів на предмет можливого заниження митної вартості товару.

Зазначає, що час здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості товару, з урахування поданих, у вказаних цілях разом із поданої МД документів було встановлено розбіжності у товаро-супровідних документах, відтак у митного органу виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товарів.

У зв`язку з цим митним органом було винесено спірне рішення №UA205050/2024/000352/2 від 24.12.2024. Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби на рівні 9500,00 євро за шт (МД від 14.11.2023 року №UA205030/2023/021284).

Товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст. 55 Митного кодексу України, про що свідчить митна декларація №24UA80U2 від 25.12.2024.

З огляду на вищевказане, вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим, тому просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.06.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Волинської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.150-151).

У поданій відповіді на відзив від 24.06.2025 позивач заперечив доводи представника відповідача у відзиві на позовну заяву та підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в адміністративному позові (а.с.154-160).

Інших заяв по суті справи не надходило. Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 17.11.2024 між ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (покупець) та WOMY EQUIPMENT SUPPLY B.V. (Нідерланди) (продавець), укладено зовнішньоекономічний контракт №1711NL відповідно до якого продавець зобов`язався поставити і передати у власність покупця товари, зокрема транспортні засіби - автобуси VDL Ambassador SB 200 (а.с.20-21).

Відповідно до Доповнення №4 від 17.12.2024 до контракту №1711NL від 17.11.2024 WOMY EQUIPMENT SUPPLY B.V. зобов`язується поставити і передати у власність ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» транспортний засіб зокрема автобус VDL Ambassador SB 200 vin - НОМЕР_1 (а.с.22-24).

Згідно із пунктом 2 контракту ціна контракту встановлюється є євро. Загальна сума контракту становить 13900,00 євро.

Ціна транспортного засобу автобус VDL Ambassador vin НОМЕР_1 згідно Доповнення №4 від 17.12.2024 до контракту №1711NL від 17.11.2024 становить 3950,00 євро.

Умови поставки EXW Zevenbergen, 4761 RK Netherlands відповідно до правил «Інкотермс-2010» (п. 3 контракту).

Оплата здійснюється безготівковим розрахунком на валютний рахунок продавця, шляхом оплати з розрахункового рахунку покупця. Форма оплати передоплата. Оплата товару за цим контрактом здійснюється покупцем в євро (п.5 контракту).

Відповідно до інвойсу №10241081 від 06.12.2024 WOMY EQUIPMENT SUPPLY B.V. (Нідерланди) поставлено автобус VDL Ambassador SB 200 vin - XMGDE02FSOH017505 (а.с.25, 26-переклад).

Згідно з інструкції в іноземній валюті №60 від 24.12.2024 ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» проведено оплату за товари відповідно до контракту №1711NL від 17.11.2024 в сумі 15800,00 євро (а.с.27).

З метою здійснення митного оформлення вказаного товару в режимі імпорту декларантом ФОП ОСОБА_1 в інтересах ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» подано МД №24UA80U4 від 23.12.2024 на товар «Автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником - VDL BERKHOF модель згідно з довідником - AMBASSADOR 200; (кузов, шасі, рама) № НОМЕР_2 ; включаючи водія, загальна к-сть сидячих - 43 місця; загальна к-сть стоячих - 40 місць; -для людей з обмеженими можливостями - 1 місце; призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування; тип двигуна - дизель; робочий об`єм циліндрів двигуна 6693см.куб.; номер двигуна - невизначений; потужність - 162kw; - колісна формула - 4x2; календарний рік виготовлення - 2010; модельний рік виготовлення - 2010; Країна виробництва - (NL) Торгівельна марка «VDL» (а.с.35-36).

Разом з митною декларацією позивачем було подано перелік документів, визначених в гр.44 МД, а саме: рахунок-фактура (iнвойс) №10241081 від 06.12.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми AF01331386 від 11.12.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 21.12.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 09.12.2024; калькуляція транспортних витрат від 23.12.2024; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №2106 від 23.12.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104) №1711NL від 17.11.2024; доповнення №4 від 17.12.2024 до договору купівлі-продажу товарів №1711NL від 17.11.2024; договір про надання послуг митного брокера №24/01 від 24.01.2022; інші некласифіковані документи - довідка №231224036 від 23.12.2024; інші некласифіковані документи фото; копія митної декларації країни відправлення №MRN24NLDOFNN2NVVOYDA1 від 10/12.2024.

За результатами аналізу поданої декларантом позивача до митного оформлення МД та долучених документів митницею встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, у зв`язку із чим декларанту було запропоновано надати додаткові документи (а.с.145).

У відповідь на електронне повідомлення митного органу позивачем було додатково надано копію платіжної інструкції в іноземній валюті №60 від 24.12.2024, договір про надання послуг №10-2/12 від 10.12.2024 та акт прийому-передачі №10-2/12 від 10.12.2024 та лист пояснення (а.с.45-48).

24.12.2024 відповідачем було винесено рішення про коригування митної вартості №UA205050/2024/000352/2 та карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2024/001308 (а.с.61-64).

Як зазначено у графі 33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме:

1) Продавець товару відповідно до контракту від 17.11.2024 No1711NL (далі- Контракт) - фірма WOMY EQUIPMENT SUPPLY B.V., зареєстрована в Нідерландах, поставка товару здійснюється з Нідерландів відповідно до товаросупровідних документів, та товар оформлено на експорт в Нідерландах 10.12.2024 (згідно наданої копії митної декларації країни відправлення № MRN 24NLDOFNN2NVVOYDA1).

2) При цьому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 09.12.2024 № НОМЕР_3 видане в Австрії; одними із основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (пункти 4, 6 частини другої статті 53 Митного кодексу України).

3) Пунктом 5 Контракту передбачена передоплата за товар. Банківських платіжних документів, що підтверджують факт здійснення передоплати за оцінюваний товар, не було надано.

4) Для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом надано калькуляцію транспортних витрат від 23.12.2024 б/н, проте не надано жодних документів, які б підтверджували суму фактично понесених витрат.

Декларантом на вимогу митниці було надано копію платіжної інструкції в іноземній валюті №60 від 24.12.2024. Дану платіжну інструкцію неможливо ідентифікувати як таку, що підтверджує здійснення передоплати за оцінюваний товар, оскільки сума оплати за даною платіжною інструкцією не відповідає сумі контракту, дана платіжна інструкція не містить посилання на інвойс від 06.12.2024 №10241081, а оплата за даною платіжною інструкцією проведена 24.12.2024 (після ввезення оцінюваного товару на територію України), що не відповідає умовам передоплати вказаному в п.5 Контракту. Крім того дана платіжна інструкція в іноземній валюті №60 від 24.12.2024 не може бути взята до уваги, як документ що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою №216.

Крім того, як слідує з поданих до позовної заяви документів позивачем 01.03.2025 ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» було додатково надіслано додаткові документи та пояснення (а.с.76-80).

Однак листом від 17.03.2025 Волинська митниця відмовила у скасуванні спірного рішення про коригування митної вартості товару (а.с81-85).

Митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, згідно рівня раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби. За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість подібного товару, митне оформлення якого вже завершено,- пасажирського автобуса ідентичної марки «VDL BERKHOF» та моделі «AMBASSADOR 200», з ідентичною країною походження (EU), ідентичного календарного та модельного року виготовлення- 2010, з подібними технічними характеристиками (6693см3, 162квт, 43 сидячих та 40 стоячих місць), який ввезено на митну територію України на ідентичних умовах поставки EXW Zevenbergen, NL від ідентичного продавця «WOMY EQUIPMENT SUPPLY B.V.», та з урахуванням обсягу партії товару (1 шт). Рівень митної вартості становить: 9500,00 євро за шт (МД від 14.11.2023 року №UA205030/2023/021284).

Товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст. 55 Митного кодексу України, про що свідчить митна декларація № 24UA80U4 від 25.12.2024 (а.с.56-57).

Не погоджуючись із прийнятим Волинською митницею рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.

Як уже було зазначено вище, як і до митного оформлення, так і до суду позивач надав документи що передбачені статтею 53 МК України, які підтверджують задекларовану митну вартість товару, а саме: рахунок-фактура (iнвойс) №10241081 від 06.12.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми AF01331386 від 11.12.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 21.12.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 09.12.2024; калькуляція транспортних витрат від 23.12.2024; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №2106 від 23.12.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104) №1711NL від 17.11.2024; доповнення №4 від 17.12.2024 до договору купівлі-продажу товарів №1711NL від 17.11.2024; договір про надання послуг митного брокера №24/01 від 24.01.2022; інші некласифіковані документи - довідка №231224036 від 23.12.2024; інші некласифіковані документи фото; копія митної декларації країни відправлення №MRN24NLDOFNN2NVVOYDA1 від 10.12.2024.

Додатково на вимогу митного органу позивачем було надано, зокрема: копію платіжної інструкції в іноземній валюті №60 від 24.12.2024, договір про надання послуг №10-2/12 від 10.12.2024 та акт прийому-передачі №10-2/12 від 10.12.2024; копію заяви про купівлю іноземної валюти; копію валютного SWIFT, копію листа АТ «ПУМБ» від 27.10.2023 №LSK-07.8/155.

На думку суду відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірних товарів, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Суд звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19), від 21.10.2021 (справа №420/4820/19).

В оскаржуваному рішенні відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у рішенні про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару: «Автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником - VDL BERKHOF модель згідно з довідником - AMBASSADOR 200; (кузов, шасі, рама) №XMGDE02FS0H017505; включаючи водія, загальна к-сть сидячих - 43 місця; загальна к-сть стоячих - 40 місць; -для людей з обмеженими можливостями - 1 місце; призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування; тип двигуна - дизель; робочий об`єм циліндрів двигуна 6693см.куб.; номер двигуна - невизначений; потужність - 162kw; - колісна формула - 4x2; календарний рік виготовлення - 2010; модельний рік виготовлення - 2010; Країна виробництва - (NL) Торгівельна марка «VDL».

При цьому позиція відповідача, викладена у спірному рішенні №UA205050/2024/000352/2 від 24.12.2024, полягає у тому, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності.

З приводу твердження відповідача про те, що продавець товару згідно контракту від 17.11.2024 №1711NL фірма WOMY EQUIPMENT SUPPLY B.V., зареєстрована в Нідерландах, та поставка товару здійснюється з Нідерландів відповідно до товаросупровідних документів, при цьому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 09.12.2024 № НОМЕР_3 видане в Австрії, суд зазначає, що продавець та власник товару не повинен обов`язково бути однією і тією ж особою. Продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем.

З поданих декларантом документів (контракту №1711NL від 17.11.2024) зрозуміло, що продавцем є компанія WOMY EQUIPMENT SUPPLY B.V. (Нідерланди). Доказів перебування позивача у договірних відносинах з третіми особами, крім продавця, матеріали справи не містять.

Також чинним законодавством не передбачено обов`язку надання декларантом документів про походження товару в попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера, що може становити комерційну таємницю, а питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу від імені його власників не входить до компетенції митного органу та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

Більше того, суд зауважує, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не є документом в розумінні митного законодавства, який підтверджує митну вартість товару.

Крім того, Волинською митницею в оскаржуваному рішенні, як однією з підстав його винесення було зазначено, що одними із основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (пункти 4, 6 частини другої статті 53 Кодексу). П.5 Контракту передбачена передоплата за товар. Банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, разом з МД №24UA07U7 від 23.12.2024 не було надано.

Суд зауважує, що на вимогу митного органу ТОВ « 777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» було надано платіжну інструкцію в іноземній валюті №60 від 24.12.2024, що підтверджено графою 18 рішення про коригування митної вартості №UA205050/2024/000352/2 від 24.12.2024.

Разом з тим, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що у графі 70 «Призначення платежу» даного банківських платіжного документу міститься лише посилання на контракт №1711NL від 17.11.2024, тому, оскільки в наданому суду платіжному дорученні відсутня повна інформація щодо призначення платежу, на підставі якого здійснювалося перерахування коштів, а саме: не зазначено рахунку-фактури (інвойсу), що призводить до неможливості ідентифікувати його з певною поставкою товару, такий документ не є достатнім доказом підтвердження заявленої митної вартості товарів. Та зауважив, що форма оплати, передбачена контрактом, є саме передоплата. Тоді як товар був оформлений на експорт 10.12.2024 (згідно копії митної декларації країни відправлення №MRN24NLDOFNN2NVVOYDA1), а платіжна інструкція в іноземній валюті №60 датовано 24.12.2024.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності (абз.13 ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»).

У відповідності до умов контракту, за погодженням сторін, підготовка документів на експорт здійснюється продавцем самостійно.

А, отже дати і терміни підготовки документів- митної декларації країни відправлення, свідоцтва про допуск транспортного засобу до експлуатації, інвойсу визначаються продавцем самостійно.

Підставою для оформлення митної декларації країни відправлення, тимчасового, свідоцтва про допуск транспортного засобу до експлуатації, є зобов`язання Womy Equipment Supply B.V викладені в п. 3 контракту №1711NL від 17.11.2024, а не дата інвойса.

Суд зауважує, що жодна норма ні міжнародного ні національного законодавства не забороняє оформляти документи на експорт до дати виписки інвойса.

Всі зазначені вище документи митним органом визнано дійсними та товар випущено у вільний обіг за ВМД 24UA80U4 від 25.12.2024.

Також, на думку суду, не заслуговують на увагу твердження відповідача про те, що пунктом 5 контракту передбачена передоплата за товар. Банківських платіжних документів, що підтверджують факт здійснення передоплати з оцінюваний товар, не було надано.

Так у платіжних інструкціях вказано призначення платежу Рrерауment for the vehicle to the contract 1711NL DD 17.11.2024 - передоплата за автомобіль згідно з договором №1711NL DD 17.11.2024. Платіж здійснено на рахунок продавця компанії Womy Equipment Supply B.V., платіжні реквізити якого відповідають тим, що зазначені в контракті.

Платіжна інструкція в іноземній валюті №60 від 2.12.2024 була виготовлена через систему Інтернет - банкінг АТ « Перший український міжнародний банк» з застосуванням кваліфікованого електронного підпису банку та ТзОВ « 777 Трейдінг Груп» з дотриманням вимог Постанови Правління національного банку України від 28.07.2008 №216, у відповідності до інструкції для клієнтів АТ «ПУМБ» по заповненню платіжної інструкції в іноземній валюті.

Кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Використання КЕП регулюється Законом України «Про електронні довірчі послуги» від 05.10.2017.

Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

При митному оформленні а також на вимогу митниці надано платіжну інструкцію в іноземній валюті №60 від 24.12.2024, що підтверджено митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів №UA205050/2024/000352/2 від 24.12.2024.

Згідно встановлених обставин справи, оплата за товари була здійснення у повному розмірі 91800 євро, відповідно до платіжних інструкцій №46, 50, 51, 57, 60, 61, 62, 10 що відповідає сумі контракту №1711NL від 17.11.2024 та Доповненням №4 від 17.12.2024 до контракту №1711NL від 17.11.2024, та не заперечується відповідачем. У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких повинна здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості (невідповідність строків оплати, що визначені договором) не є тими розбіжностями (суперечностями) та не можуть бути покладені в основу висновків митного органу щодо наявності розбіжностей у відомостях про митну вартість товару.

Верховний Суду у постановах від 12.03.2020 у справі №804/6243/14, від 07.05.2020 у справі №1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі №380/842/20 виснував, що умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 3.6 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.10.2008 за №910/15601), повноваження щодо перевірки правильності заповнення реквізитів платіжного доручення в іноземній валюті вимогам глави 2 цього Положення та реквізитам, зазначеним у документах, які відповідно до нормативно-правових актів Національного банку є підставою для переказу іноземної валюти, а також поштових та платіжних реквізитів контрагентів належить уповноваженому банку, який здійснює переказ іноземної валюти.

Такий банк має право відмовитися від виконання платіжного доручення платника в іноземній валюті, якщо операція, яку проводить платник, не відповідає вимогам валютного законодавства, про що робить запис на зворотному боці платіжного доручення.

На всіх платіжних дорученнях, наявні відмітки банку про переказ коштів, тому зазначення у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA205050/2024/000352/2 від 24.12.2024 щодо невірного заповнення платіжних доручень таким що виходить за межі повноважень митного органу.

Така позиція суду зазначена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 21.03.2017 K/800/57774/14.

Також, судом із матеріалів справи встановлено, що між ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (замовник) та ОСОБА_2 (виконавець) було укладено договір про надання послуг від 10.12.2024 №10-2/12 (а.с.45-47), відповідно пункту 2.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги з транспортування автобуса VDL vin - НОМЕР_1 , власним ходом з місця знаходження вантажу - Зевенберген (Нідерланди) до пункту його призначення у місті Ковелі (Україна). Визначена сторонами вартість послуг, що надаються виконавцем, становить 39 250,00 грн (пункт 5.2 договору).

На виконання вимог пункту 2.2 договору від 10.12.2024 №10-2/12 сторони склали акт від 23.12.2024 №10-2/12 прийому-передачі наданих виконавцем послуг транспортування автобуса VDL vin- НОМЕР_1 . Згідно з цими документами транспортні витрати становлять 39250,00 грн та розподіляються таким чином: 37825,00 грн - вартість транспортування за межами території України, 1425,00 грн - вартість транспортування митною територією України (а.с.48).

Вказані у договорі від 10.12.2024 №10-2/12 та в акті прийому-передачі послуг від 23.12.2024 №10-2/12 відомості щодо вартості та маршруту транспортування вищевказаного автобуса узгоджуються з відомостями поданої до митного оформлення калькуляції транспортних витрат від 23.12.2024.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за №984/21296) затверджені Правила заповнення декларації митної вартості. Ці Правила в частині заповнення графи 20 роз`яснюють, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Складена з урахуванням зазначених рекомендацій калькуляція транспортних витрат містить відомості про маршрут перевезення (Зевенберген (Нідерланди) Ковель (Україна)), його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України (1513 км) та по митній території України (57 км), розмір тарифної ставки за 1 кілометр маршруту (25,00 грн). Калькуляцією також підтверджено, що страхування за рахунок ТОВ «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» не здійснювалося, розвантажувальні та навантажувальні роботи не проводилися.

Як виснував Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Отже, подані позивачем документи на підтвердження понесення витрат на транспортування є достатніми та повною мірою відповідають вимогам Наказу №559.

З умов контракту та рахунка-фактури не випливає, що позивачем понесено інші витрати, ніж на оплату товару та транспортних витрат.

З урахуванням наведеного відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості самого товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

За приписами частини третьої статті 53 МК України вимога про надання документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості, є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Відповідач же не встановив (не довів) наявність таких розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, або ж ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви митного органу щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях.

При цьому суд зазначає, що відсутність договірних відносин із третіми особами вже само по собі робить невиконуваною вимогу митного органу надати договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаними з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, а також рахунки про здійснення платежів третім особам. Тому митний орган не може покликатися на ненадання декларантом таких документів, яких у нього не було і не могло бути. Доказів протилежного відповідачем не надано. Аналогічно позивач не може надати страхових документів, оскільки страхування вантажу не здійснювалося, що підтверджується калькуляцією транспортних витрат від 25.11.2024. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Крім того, ненадання виписки з бухгалтерської документації продавцем покупцю не може позбавляти останнього можливості декларувати товар на підставі інших документів, що підтверджують ціну товару. Відсутність такої бухгалтерської документації у покупця товару, яка може бути комерційною таємницею продавця щодо формування ціни товару для інших покупців і за відмінними умовами поставки, не свідчить про недобросовісність у декларуванні митної вартості.

Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. А тому необґрунтованою є вимога митниці про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, оскільки відповідач не вказав, яким чином висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, надасть можливість підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено. За таких обставин відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товару не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю та не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт та рахунок-фактура (інвойс).

Щодо необхідності надання банківських платіжних документів, транспортних документів, то їх витребування є безпідставним, оскільки такі документи надавалися митному органу як під час митного оформлення товару, так і в порядку частини восьмої статті 55 МК України.

З урахуванням наведеного висновок у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

При вирішенні спору суд також враховує, що за усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в Автоматизованій системі аналізу та управління ризиками (АСАУР), повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в АСАУР інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Тож вартість аналогічних чи подібних товарів може істотно відрізнятись з огляду на технічний стан транспортного засобу, пробіг, умови поставки тощо. Тому формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за обраним декларантом методом.

Між тим принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами (таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі №300/784/24).

Водночас, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю товару. Тому підстави вважати, що рішення відповідача №UA205050/2024/000352/2 від 24.12.2024 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні, а отже це рішення підлягає скасуванню як протиправне.

Поряд з цим, надаючи оцінку кожному аргументу учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29). Наведена позиція Європейського суду з прав людини також застосовується і Верховним Судом, зокрема, у постанові від 28.08.2018 у справі №802/2236/17-а.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається із матеріалів справи позивач за подання даного позову сплатив судовий збір в сумі 3 028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №175 від 12.05.2025 (а.с.16).

Відтак, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Щодо понесених витрат на переклад документів позивачем, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 254 МК України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Таким чином, витрати позивача, понесені на переклад документів не пов`язані з розглядом справи, оскільки такі витрати пов`язані з митним оформленням товару.

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 260, 262, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, 124, ) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, ) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205050/2024/000352/2 від 24.12.2024.

Стягнути з Волинської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «777 ТРЕЙДІНГ ГРУП» судовий збір в сумі 3 028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський