Справа № 280/11793/24
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2025-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року Справа № 280/11793/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання П`яниди Б.В.

представника позивача - Колоянова В. А.

представника відповідача Рижкової А. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166; код ЄДРПОУ ВП: 44118663)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся із позовною заявою до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 27.09.2024 № 1, від 27.09.2024 № 1, від 27.09.2024 № 1.

В обґрунтування позову посилається на те, що до початку фактичної перевірки уповноваженим представником ФОП ОСОБА_1 було повідомлено представників контролюючого органу про те, що суб`єкт господарювання не здійснює діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції та є платником єдиного податку. Під час ознайомлення з наказом на перевірку представниками контролюючого органу не було повідомлено про конкретні причин, що зумовили проведення перевірки, та не було надано уповноваженому представнику ФОП ОСОБА_1 на його вимогу для ознайомлення жодного документа, що містить інформацію від ДПС України про можливі порушення суб`єктом господарювання у сфері використання РРО/ПРРО, порядку обігу підакцизних товарів, та дотримання суб`єктом господарювання вимог інших нормативно-правових актів, які регулюють обіг підакцизних товарів в Україні, а також не було надано для ознайомлення оригінал або копію доповідної записки начальника управління контролю за підакцизними товарами від 01.08.2024 №744/08-01-09-02-06, на яку є посилання у зазначеному наказі на перевірку. Вказує, що в наказі ГУ ДПС у Запорізькій Області № 1485-п від 05.08.2024 про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , всупереч вимогам, наведеним у пункті 81.1 статті 81 ПК України: не конкретизується суть ймовірних порушень, що слугували підставами для прийняття наказу про проведення фактичної перевірки саме згідно підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України; не міститься жодного посилання на вищезазначені листи ДПС України як на фактичну та конкретну підставу для проведення відповідної перевірки, а міститься лише посилання на норми Податкового кодексу України, зокрема підпункти 80.2.2., 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 ПК України. По суті виявлених порушень зазначає, що як зазначено в акті фактичної перевірки контролюючим органом використовувалися База даних ІС «Податковий блок», Єдиний ліцензійний реєстр, СОД РРО (п.6 розділу 2 «Описова частина» акта фактичної перевірки). В розділі 3 акту фактичної перевірки зазначено, що згідно Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій встановлено, що ФОП ОСОБА_1 через РРО здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами без отримання відповідної ліцензії. Дані, на які посилається контролюючий орган, які внесені у базу даних системи обліку даних РРО, та за своєю суттю є податковою інформацією, не є належним доказом податкового правопорушення і сама по собі її наявність не може бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності, а може бути лише використана як підстава для подальшої перевірки певних обставин. Наголошує, що для притягнення ФОП ОСОБА_1 до відповідальності за ч.23 ст.15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» в частині реалізації через об`єкт торгівлі, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , алкогольних напоїв та тютюнових виробів без ліцензії, необхідним є встановлення власне факту роздрібної торгівлі алкогольних напоїв та тютюнових виробів, зокрема через РРО, який перевіряючи контролюючого органу не встановили, оскільки самим контролюючим органом в акті фактичної перевірки зазначено, що перевіркою 06.08.2024 не встановлено факт реалізації (зберігання) алкогольних напоїв, тютюнових виробів. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ГУ ДПС у Запорізькій області позовні вимоги не визнало. У відзиві від 08.01. посилається на те, що від ДПС надійшли листи №20440/7/99/00-09-02-01-07 від 15.07.2024 (в доповнення до доручення ДПС №1498/7/99-00-09-02-01-07 від 17.01.2024), №7015/7/99-00-09-02-01-07 від 13.03.2024, №19854/7/99-00-09-02-01-07 від 09.07.2024, (в доповнення до листа ДПС №5389/7/99 00-09-02-01-07 від 28.02.2024), якими, з метою забезпечення ефективної роботи щодо запобігання та боротьби із незаконним обігом тютюнових виробів, для організації та проведення контрольно-перевірочних заходів доведено перелік суб`єктів господарювання, які здійснювали реалізацію тютюнових виробів з незначними виторгами через РРО/ ПРРО. В наданому переліку визначено суб`єкта господарювання: ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення діяльності: АДРЕСА_2 , яким через РРО здійснено реалізацію тютюнових та алкогольних виробів. Зазначає, що вказана в листах ДПС України інформація свідчить про можливі порушення щодо використання РРО/ПРРО, порядку обігу підакцизних товарів, передбачених Законом України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами), Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами), та дотримання суб`єктом господарювання вимог інших нормативно-правових актів, що регулюють обіг підакцизних товарів в Україні, що і стало підставою для призначення фактичної перевірки позивача. Вказує, що за результатами фактичної перевірки на об`єкті торгівлі за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , встановлено реалізацію алкогольних напоїв (пива) на загальну суму 110,0 грн. (29.02.2024 на суму 70,0грн. та 14.06.2024 на суму 40,0 грн.). без наявності відповідної ліцензії, чим порушено вимоги ч.23 ст. 15 Закону України Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами). Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 24.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі №280/11793/24.

Ухвалою суду від 24.02.2025 розгляд адміністративної справи №280/11793/24 за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень вирішено продовжити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 19.03.2025.

Ухвалою суду від 17.03.2025 забезпечено участь представника позивача у підготовчих та судових засіданнях по даній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення за посиланням на офіційному веб-порталі судової влади України https://vkz.court.gov.ua.

Протокольною ухвалою суду від 19.03.2025 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 16.04.2025.

Протокольною ухвалою суду від 16.04.2025 відкладено підготовче засідання до 28.04.2025.

Протокольною ухвалою суду від 28.04.2025 оголошено перерву у підготовчому засіданні до 12.05.2025.

Протокольною ухвалою суду від 12.05.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 04.06.2025.

Протокольною ухвалою суду від 04.06.2025 оголошено перерву у судовому розгляді справи до 12.06.2025.

У судових засіданнях представники позивача та відповідача підтримали свої доводи та заперечення.

У судовому засіданні 12.06.2025 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

05 серпня 2024 року ГУ ДПС у Запорізькій Області видано наказ №1485-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 )», яким на підставі ст.19-1, ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.2, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80, пп.69.2-2, пп.69.27, пп.69.35-1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, ст.16 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами), ст.72 Закону України від 18.06.2024 №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» у зв`язку з отриманням інформації від ДПС України про можливі порушення у сфері використання РРО/ПРРО, порядку обігу підакцизних товарів, що регулюються Законом України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами), Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами), та дотримання суб`єктом господарювання вимог інших нормативно-правових актів, які регулюють обіг підакцизних товарів в Україні, з метою виконання функцій, визначений законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, доповідної записки начальника управління контролю за підакцизними товарами від 01.08.2024 №744/08 01-09-02-06, - наказано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) за адресою здійснення діяльності: АДРЕСА_2 , з 05 серпня 2024 року тривалістю 10 діб, за період діяльності з 01.02.2024 по день закінчення фактичної діяльності з метою здійснення контролю за дотриманням суб`єктом господарювання вимог законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарам; виявлення порушень установлених правил торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій; дотримання роботодавцем вимог законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами); з питань цін та ціноутворення, а також дотримання вимог інших нормативно-правових актів, що регулюють обіг підакцизних товарів в Україні.

На підставі вищезазначеного наказу №1485-п від 05 серпня 2024 року та направлень на перевірку від 05 серпня 2024 року № 2555, 2556, 2265 посадовими особами ГУ ДПС у Запорізькій області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в період з 06 серпня 2024 року по 14 серпня 2024 року було проведено фактичну перевірку об`єкта торгівлі за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 .

Під час перевірки, працівник ФОП ОСОБА_1 отримав запит від 06.08.2024 б/н «Про надання документів» на надання документів згідно переліку, що зазначений в запиті, які потрібно надати контролюючому органу до 15-00 08.08.2024.

На зазначений запит ФОП ОСОБА_1 було надана відповідь (вих.№ 08/08-01/24 від 08.08.2024 р.), в якій було зазначено, що приймаючі до уваги дію в даному випадку мораторію на проведення фактичних перевірок відповідно до підпункту 7 підпункту 69.35-1 пункту 69.35 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, наразі відсутні правові підстави для реагування на отриманий лист та виконання платником податків обов`язків, не передбачених податковим законодавством.

За результатами фактичної перевірки вказаними посадовими особами ГУ ДПС у Запорізькій області складено акт про результати фактичної перевірки (дата реєстрації акта в органі ДПС за місцем здійснення діяльності суб`єкта господарювання 15.08.2024, реєстраційний номер №12513/08/01/09/ НОМЕР_1 ) (далі -акт фактичної перевірки), яким встановлено, ФОП ОСОБА_1 , в об`єкті торгівлі, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , порушено вимоги:

- ч.23 ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами) в частині реалізації алкогольних напоїв без відповідної ліцензії на суму 110,0 грн.;

- ч.23 ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами) в частині реалізації тютюнових виробів без відповідної ліцензії на суму 66,0 грн.;

- пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України від 02.12.2010р №2755-VI (зі змінами).

Акт фактичної перевірки було отримано ФОП ОСОБА_1 поштою 23 серпня 2024 року.

Не погоджуючись з висновками Акту фактичної перевірки, ФОП ОСОБА_1 подав до ГУ ДПС у Запорізькій області супровідним листом (вих.№06/09-02/24 від 06.09.2024) заперечення на акт фактичної перевірки (вих.№06/09-01/24 від 06.09.2024).

На підставі акту фактичної перевірки ГУ ДПС у Запорізькій області прийняло податкові повідомлення-рішення від 11 вересня 2024 року №1, від 11 вересня 2024 року №1, від 11 вересня 2024 року №1.

Зазначені податкові повідомлення-рішення були отримані ФОП ОСОБА_1 поштою 18 вересня 2024 року.

За результатами розгляду заперечення ФОП ОСОБА_5 на акт фактичної перевірки ГУ ДПС у Запорізькій області було надано платнику податків письмову відповідь (вих. № 43077/6/08-01-09-01-07 від 25.09.2024), яка була отримана ФОП ОСОБА_5 поштою 30 вересня 2024 року, в якій було зазначено, що висновки зазначеного акту перевірки є такими, що відповідають вимогам діючого законодавства та залишаються без змін.

На підставі акта фактичної перевірки з урахуванням розгляду заперечень та надання відповіді ГУ ДПС у Запорізькій області прийнято та направлено ФОП ОСОБА_1 :

- податкове повідомлення-рішення від 27 вересня 2024 року №1, яким до позивача за порушення частини 23 статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95- ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами), зміст порушення: реалізації алкогольних напоїв без відповідної ліцензії, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України, пункту 13 частини 2 статті 73 Закону України від 18.06.2024 №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 21300,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 27 вересня 2024 року №1, яким до позивача за порушення частини 23 статті 15 Закону України від 19.12.1995 №481/95- ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами), зміст порушення: реалізації тютюнових виробів без відповідної ліцензії, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України, пункту 13 частини 2 статті 73 Закону України від 18.06.2024 №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 21300,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 27 вересня 2024 року №1, яким до позивача за порушення пункту 85.2 статті 85 ПК України від 02.12.2010р №2755-VI (зі змінами), зміст порушення: ненадання в повному обсязі документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки, на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України, пункту 121.1 статті 121 ПК України застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 1020,00 грн.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями від 27.09.2024 №1, від 27.09.2024 № 1, від 27.09.2024 № 1 позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються ПК України.

Згідно з підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України (тут і в подальшому в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для виконання платіжних операцій (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені статтями 75, 80, 81 ПК України.

За змістом абзацу 1 пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до приписів пункту 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав передбачених пунктом 80.2 статті 80 ПК України.

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція (пункт 80.4 статті 80 ПК України).

Відповідно до пункту 80.5 статті 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Наведене свідчить, що фактична перевірка може проводитися за умови дотримання наступних умов: повинна бути наявною одна з визначених підпунктах 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України підстав для проведення фактичної перевірки; підставою для проведення перевірки повинно бути рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом (процесуальна підстава); копія вказаного рішення має вручатися платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки (процедурна підстава).

Відповідно до статті 80 ПК України, нормативне регулювання передбачає окремі вимоги та різні підстави для проведення фактичних перевірок з різних питань, а саме: щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, а також дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Таким чином, фактичні перевірки можуть проводитися як з окремого питання, яке віднесено до кола питань, що є предметом даного виду перевірок, так і комплексно з усіх питань, визначених пунктом 80.2 статті 80 ПК України, але за обов`язкової наявності підстав, вказаних у підпунктах пункті 80.2 статті 80 ПК України.

Наведене вище відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 31.07.2024 у справі № 2040/7330/18.

У наказі №1485-п від 05.08.2024 як на підставу для проведення фактичної перевірки міститься посилання на підпункт 80.2.2 пункту 8.2 статті 80 ПК України.

Проаналізувавши зміст норм п. 80.2 ст. 80, п. 81.1 ст. 81 ПК України у сукупності Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформулював у своїй постанові від 26 березня 2024 року у справі № 420/9909/23 таку правову позицію з тлумачення положень пп. 80.2.2 зазначених пункту й статті Кодексу: …єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у цій же нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав ця норма не встановлює.

Відповідно, саме наявність та/або отримання інформації є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.

Підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України містить перелік сфер об`єктів податкового контрою, інформація про можливі порушення в яких має бути перевірена на предмет її підтвердження/спростування, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Застосована законодавцем у цій нормі конструкція щодо наявної/отриманої інформації - яка свідчить про можливі порушення - дає підстави для висновку, що вона має вказувати саме на можливі порушення платником податків законодавства у визначеній сфері, тобто ті ймовірні, засновані на обґрунтованих припущеннях, порушення, які підлягають перевірці на підставі цієї інформації.

Водночас аналіз абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником.

Верховний Суд у складі Судової палати вважає, що аналіз підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України дає підстави для висновку, що в ньому достатньою мірою розкривається як правова, так і фактична підстави для призначення фактичної перевірки, а саме - наявність/отримання інформації від визначеного кола суб`єктів щодо можливого допущеного порушення податкової дисципліни у сферах здійснення платниками податків розрахункових операцій, наявності чи відсутності відповідних дозвільних документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Саме шляхом призначення і проведення фактичної перевірки контролюючий орган має з`ясувати питання дотримання суб`єктом господарювання податкової дисципліни у сфері, про можливі порушення у якій контролюючий орган отримав інформацію. Іншими словами, наявність/отримання інформації ще не свідчить про наявність підстав для притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, натомість, є підставою для здійснення податкового контролю задля перевірки отриманої/наявної інформації. Такий податковий контроль здійснюється шляхом прийняття рішення про проведення перевірки у формі наказу, вимоги до оформлення якого не передбачають обов`язку в повному обсязі розкрити в наказі на призначення перевірки зміст інформації та фактів, які вказують на можливе порушення платником податкового законодавства. Відсутня й імперативна вимога щодо розкриття конкретного порушення платником норм, а також про надання відповідних доказів такої несумлінної поведінки….

З матеріалів справи судом встановлено, що від ДПС надійшов лист №20440/7/99/00-09-02-01-07 від 15.07.2024 (в доповнення до доручення ДПС №1498/7/99-00-09-02-01-07 від 17.01.2024), яким, з метою забезпечення ефективної роботи щодо запобігання та боротьби із незаконним обігом тютюнових виробів, для організації та проведення контрольно-перевірочних заходів доведено перелік суб`єктів господарювання, які протягом червня 2024 року здійснювали реалізацію тютюнових виробів з незначними виторгами через РРО/ ПРРО. В наданому переліку визначено суб`єкта господарювання: -ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення діяльності: АДРЕСА_2 , яким через РРО фіскальний номер в червні 2024 року здійснено реалізацію тютюнових виробів на суму 66грн. Також, від ДПС надійшов лист №7015/7/99-00-09-02-01-07 від 13.03.2024, №19854/7/99-00-09-02-01-07 від 09.07.2024, (в доповнення до листа ДПС №5389/7/99- 00-09-02-01-07 від 28.02.2024), яким, з метою забезпечення ефективної роботи щодо запобігання та боротьби із незаконним обігом алкогольних напоїв, для організації та проведення контрольно-перевірочних заходів доведено перелік суб`єктів господарювання, які протягом лютого 2024 року, червня 2024 року здійснювали реалізацію алкогольних напоїв з незначними виторгами через РРО/ПРРО. В наданому переліку визначено суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1 за адресою здійснення діяльності: АДРЕСА_2 , яким через РРО фіскальний номер в лютому 2024 року здійснено реалізацію алкогольних напоїв на суму 70 грн., через РРО фіскальний номер в червні 2024 року здійснено реалізацію алкогольних напоїв на суму 40 грн.

Тобто, зазначена в листах ДПС України інформація свідчить про можливі порушення щодо використання РРО/ПРРО, порядку обігу підакцизних товарів, передбачених Законом України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами), Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами), та дотримання суб`єктом господарювання вимог інших нормативно-правових актів, що регулюють обіг підакцизних товарів в Україні.

Отже, внаслідок отримання інформації від ДПС України про можливі порушення податкового законодавства у сфері діяльності, яку здійснює позивач, виникла обґрунтована та законодавчо встановлена необхідність для контролюючого органу щодо здійснення належного податкового контролю.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи позивача в частині відсутності підстав для призначення та проведення фактичної перевірки.

Щодо виявлених під час перевірки порушень.

Відповідно ст. 1 розділу 1 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами) визначено поняття алкогольних напоїв, тютюнових виробів, а саме:

«алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206 (крім квасу "живого" бродіння), 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД»;

«слабоалкогольні напої - алкогольні напої з вмістом етилового спирту від 0,5 до 8,5 відсотка об`ємних одиниць та екстрактивних речовин не більш як 14,0 г на 100 см 3, виготовлені на основі водно-спиртової суміші з використанням інгредієнтів, напівфабрикатів та консервантів, насичені чи ненасичені діоксидом вуглецю»;

«пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об`ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203»;

«тютюнові вироби» - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання, жування чи вдихання без горіння шляхом нагрівання».

Частиною 23 статті 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами) визначено, що «Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю».

Згідно Єдиного ліцензійного реєстру ФОП ОСОБА_1 для здійснення діяльності на об`єкті торгівлі за адресою: АДРЕСА_2 , ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами не отримував.

Вказана обставина позивачем не заперечується.

ФОП ОСОБА_1 на об`єкт торгівлі за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано РРО: - моделі МІНІ- ФП54.01 фіскальний номер , заводський ПР до 21.05.2024р.; - моделі МІНІ- ФП54.01 фіскальний номер , заводський ПР з 10.05.2024р.

В акті перевірки зазначено, що згідно Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій на об`єкті торгівлі за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 встановлено реалізацію тютюнових виробів 13.06.2024 на загальну суму 66,0грн. без наявності відповідної ліцензії, чим порушено вимоги ч.23 ст. 15 Закону України Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами).

Також, на об`єкті торгівлі за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , встановлено реалізацію алкогольних напоїв (пива) на загальну суму 110,0 грн. (29.02.2024 на суму 70,0грн. та 14.06.2024 на суму 40,0 грн.). без наявності відповідної ліцензії, чим порушено вимоги ч.23 ст. 15 Закону України Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (зі змінами).

Тобто, описані в акті порушення встановлені контролюючим органом виключно на підставі даних Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій. Будь-які додаткові документи у позивача не досліджувалися.

Наказом Міністерства фінансів України від 05 серпня 2020 року № 477 було затверджено Порядок функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі - Порядок).

Згідно пунктів 1, 2, 3, 4, 7 розділу ІІ даного Порядку, СОД РРО - інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів.

СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України.

СОД РРО складається із сервера додатків та бази даних.

СОД РРО забезпечує: 1) функціонування у цілодобовому режимі; 2) інтеграцію та обмін даними з фіскальним сервером контролюючого органу та іншими інформаційними системами ДПС; 3) обробку даних, отриманих від Системи збору і зберігання даних РРО, побудованої за технологією Національного банку, та від фіскального сервера контролюючого органу; 4) збереження даних про реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації РРО/ПРРО; 5) збереження документів: створених РРО, що переведені у фіскальний режим роботи; створених ПРРО, що зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу, або створених в режимі офлайн з присвоєними ПРРО фіскальними номерами з діапазону номерів, сформованих фіскальним сервером контролюючого органу, та переданих до фіскального сервера контролюючого органу після завершення режиму офлайн у порядку, встановленому статтею 7 Закону; 6) можливість надання через Електронний кабінет, що функціонує відповідно до статті 42-1 розділу II Податкового кодексу України, даних про розрахунковий документ на запит покупця (споживача).

Доступ будь-яких компонентів до бази даних СОД РРО здійснюється виключно через сервер додатків.

Таким чином, інформація, яка зберігається в СОД РРО відображає всі дані про проведені розрахункові операції та реквізити фіскального чека.

З огляду на викладене, суд висновує, що дані, на які посилається відповідач, що внесені у базу даних системи обліку даних РРО, та за своєю суттю є податковою інформацією, не є належним доказом податкового правопорушення і сама по собі її наявність не може бути підставою для притягнення платника податків до відповідальності, а може бути лише використана як підстава для подальшої перевірки певних обставин.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16 травня 2024 року у справі № 520/4564/23.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 15 червня 2022 року у справі №260/3859/20 зазначено, що за результатом проведення фактичної перевірки складається акт перевірки, який згідно з усталеною позицією Верховного Суду є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Під час розгляду справ, пов`язаних із притягненням суб`єктів господарювання до відповідальності, предметом доказування є саме підтвердження або спростування виявлених та зафіксованих в акті перевірки порушень, в якому має бути чітко зазначено, в чому полягає порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, на порушенні яких саме норм та на підставі яких обставин ґрунтується цей висновок. Недотримання податковим органом вимог до форми і змісту, як акта перевірки, так і податкового повідомлення-рішення є підставою для скасування останнього.

Водночас, як свідчить акт фактичної перевірки посадова особа контролюючого органу не аналізувала будь-які інші докази чи документи, які б вказували чи спростовували наявність порушення з боку платника податків. Не міститься в додатках до акту і посилання на будь-які додатки.

На вимогу суду, контролюючим органом надані скриншоти з системи СОД РРО (а.с.134,135), зокрема, з роздруківками за повні дні порушень, а саме, 29.02.2024, 13.06.2024 та 14.06.2024 (а.с. 147-164). Проте, останні не містять інформацію про те, яка посадова особа склала таку таблицю, сама таблиця не містить підпису будь-якої посадової особи контролюючого органу, що ставить під сумнів наведені у ній дані.

Інших доказів, які б підтверджували наявність з боку платника податків порушень, суду не надано.

Отже, суд висновує, що лише податкова інформація не є тим джерелом, яке згідно з положеннями ст. 83 ПК України може бути підставою для висновків контролюючих органів під час проведення перевірок, а відтак не може вважатись доказом вчинення порушень податкового законодавства платником. Більш того, така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

Тож, суд вважає, що всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не було надано докази, що підтверджують факти порушення позивачем вимог ч.23 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин які використовуються в електронних сигаретах, та пального» в частині реалізації алкогольних та тютюнових виробів.

Щодо застосування відповідальності.

Як зазначалося вище, контролюючим органом встановлено порушення позивачем вимог ч.23 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин які використовуються в електронних сигаретах, та пального» в частині реалізації алкогольних та тютюнових виробів.

В той же час, відповідальність до платника податків застосована згідно п.13 ч.2 ст. 73 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 3817-ІХ від 18.06.2024.

З приводу цього суд зазначає, що 27.07.2024 набрав чинності Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18.06.2024 №3817-IX (далі Закон № 3817-IX).

Цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.

Відповідно до пункту 2 розділу VII Закону N 3817-IX, Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" і Постанова Верховної Ради України "Про порядок введення в дію Закону України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами", втрачають чинність з 1 січня 2025 року, крім статті 8 Закону, яка діє до дня набрання чинності та введення в дію статті 33 цього Закону; положення Закону до дня втрати ним чинності застосовуються в частині, що не суперечить положенням цього Закону.

Так, пунктом 7 зазначеного розділу передбачено, що Кабінет Міністрів України зобов`язано протягом шести місяців з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити розроблення та затвердження нормативно-правових актів, передбачених цим Законом.

Суд акцентує увагу на тому, що при проведенні перевірки та складенні акту за її результатами, відповідач керувався саме положеннями Закону України № 481/95-ВР, у тому числі фіксуючи порушення позивачем відповідних положень такого Закону.

Однак при винесенні спірного податкового повідомлення-рішення відповідач застосував фінансові санкції, передбачені пунктом 13 частини 2 статті 73 Закону № 3817-IX.

Відповідно до статті 17 Закону № 481/95-ВР відповідальність за оптову і роздрібну торгівлю спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Тоді як, відповідно до пункту 13 частини 2 статті 73 Закону № 3817-IX до суб`єктів господарювання за вчинені правопорушення застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в таких розмірах: оптова або роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності відповідної ліцензії (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості реалізованих товарів (продукції), але не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Отже, встановлюючи порушення положень Закону № 481/95-ВР (в межах якого відповідальність за таке порушення встановлено на рівні не менше 17000 грн), відповідач застосовує фінансові санкції у вигляді штрафу, визначені відповідно до пункту 13 частини 2 статті 73 Закону № 3817-IX (в межах якого відповідальність за таке порушення встановлено на рівні не менше 3 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, що в межах даного спору становить 21300 грн).

Відповідно до приписів ч. 1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За приписами п. 5.1 ст. 5 Податкового кодексу України поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу.

Так, пунктом 1.1 ст. 1 передбачено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Преамбулою Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" № 481/95-ВР від 19.12.1995 встановлено, що цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України. Так і в преамбулі Закону №3817-ІХ зазначено, що цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.

Суд зазначає, що розділ V Закону № 481/95-ВР та розділ ХІІІ Закону №3817-ІХ регулюють питання відповідальності за порушення його вимог та не містять жодних положень про ретроспективну дію правових норм щодо застосування заходів фінансової відповідальності. Немає у Законі й норми, яка вказує на застосування відповідного (зменшеного чи збільшеного) розміру санкції на дату виявлення порушення, а не дату його вчинення.

Отже, враховуючи правила співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами, які наведено у ст. 5 Податкового кодексу України, застосування фінансових санкцій, визначених у ст. 17 Закону №481/95-ВР та ст. 73 Закону №3817-ІХ, віднесено до компетенції податкових органів, проте строки сплати та їх розмір Податковий кодекс України не визначає.

Суд зауважує, що порядок застосування, строки сплати та розмір фінансових санкцій, що встановлені у ст. 17 Закону, визначаються саме цим Законом №481/95-ВР та мають бути диференційовані залежно від того, у якому періоді таке порушення вчинене, зважаючи на прийняття Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18.06.2024 № 3817-IX, що набрав чинності з 27.07.2024.

Отже, в контексті юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, який визначав поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що станом на момент вчинення позивачем порушення, визначеного в ст. 15 Закону №481/95-ВР, відповідальність за яке передбачено в ст. 17 Закону №481/95-ВР (в розмірі 17000 грн), застосування до позивача відповідальності на підставі ст. 73 Закону № 3817-IX (у розмірі 21300 грн), тобто в розмірі більшому, ніж станом на час вчинення правопорушення та на підставі норми, якої не існувало станом на час вчинення правопорушення та його виявлення контролюючим органом є безпідставним та таким, що погіршує становище платника податків.

Неприпустимість зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є одним з аспектів загальновизнаного принципу правової визначеності як елемента принципу верховенства права, який відповідно до частини першої статті 8 Конституції України визнається і діє в Україні.

На думку суду, застосування відповідальності до платника податків за ст. 73 Закону №3817-IX може відбуватись лише за ті порушення, які вчиненні після набрання чинності цим законом.

З цих підстав суд вважає, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 27.09.2024 № 1 та від 27.09.2024 №1 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до п.121.1 ст.121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2040 гривень.

Як наголошено в постанові Верховного Суду від 08.11.2021 у справі №640/21601/19 (адміністративне провадження №К/9901/29708/20), в частині ненадання документів під час здійснення податкового контролю склад вказаного правопорушення полягає саме в поведінці платника податків, направленої на ухилення ним від виконання обов`язку з надання контролюючим органам оригіналів чи копій документів на їх законну вимогу, тим самим створюючи перешкоди для здійснення податкового контролю. В той же час у разі відсутності підстав для висновку про створення перешкод у його здійсненні, в тому числі шляхом ухилення від надання документів чи їх копій, зокрема через поважні та об`єктивні причини, поведінку платника податків не можна кваліфікувати як таку, що утворює склад правопорушення, передбаченого пунктом 121.1 статті 121 ПК України.

Судом встановлено, що працівник ФОП ОСОБА_1 отримав запит від 06.08.2024 б/н «Про надання документів» згідно переліку, що зазначений в запиті, які потрібно надати контролюючому органу до 15-00 08.08.2024.

На зазначений запит ФОП ОСОБА_1 було надана відповідь (вих.№ 08/08-01/24 від 08.08.2024 р.), в якій було зазначено, що приймаючі до уваги дію в даному випадку мораторію на проведення фактичних перевірок відповідно до підпункту 7 підпункту 69.35-1 пункту 69.35 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, наразі відсутні правові підстави для реагування на отриманий лист та виконання платником податків обов`язків, не передбачених податковим законодавством.

Оцінюючи причини відмови у наданні документів, суд зауважує, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок» №3453-IX від 09.11.2023 внесено до пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України зміни, зокрема, доповнено його підпунктами 69.35-1 і 69.35-2.

Відповідно до п. 69.35-1 підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України передбачено, що тимчасово, з 1 грудня 2023 року, діє мораторій:

1) на проведення документальних перевірок платників єдиного податку першої та другої груп (крім перевірок, пов`язаних з припиненням підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, та/або таких, що проводяться на звернення платника податків) - до 1 грудня 2024 року;

2) на проведення документальних перевірок платників податків, податкова адреса яких станом на дату початку тимчасової окупації є тимчасово окуповані Російською Федерацією території України, - до останнього числа місяця, в якому була завершена тимчасова окупація відповідних територій, а в разі зміни платником податків місцезнаходження на іншу територію України - до дати проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження, крім документальних позапланових перевірок:

що проводяться виключно на звернення платника податків;

що проводяться з підстав, визначених підпунктами 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.12, 78.1.21 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

платників податків, щодо яких отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків вимог валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;

3) на проведення документальних перевірок платників податків, податкова адреса яких станом на дату початку бойових дій є територія, на якій ведуться активні бойові дії, - до останнього числа місяця, в якому було завершено бойові дії на відповідній території, а в разі зміни платником податків місцезнаходження на іншу територію України - до дати проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження, крім документальних позапланових перевірок:

що проводяться виключно на звернення платника податків;

що проводяться з підстав, визначених підпунктами 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.12, 78.1.21 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

платників податків, щодо яких отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків вимог валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;

4) на проведення документальних перевірок платників податків, податкова адреса яких станом на дату початку можливих бойових дій є територія можливих бойових дій, - до останнього числа місяця, в якому була припинена можливість бойових дій на відповідній території, а в разі зміни платником податків місцезнаходження на іншу територію України - до дати проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження, крім документальних позапланових перевірок:

що проводяться виключно на звернення платника податків;

що проводяться з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 (в частині документальних позапланових перевірок платників податків, щодо яких отримано інформацію, що свідчить про порушення податкового законодавства з питань оподаткування доходів, отриманих нерезидентами, із джерелом їх походження з України та/або з питань оподаткування нерезидентів, які здійснюють/здійснювали свою діяльність через відокремлені підрозділи, у тому числі постійні представництва, платників податків, які здійснюють/здійснювали діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції, організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес), платників податків, які надають/надавали фінансові, платіжні послуги), 78.1.2 (в частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.3, 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.9, 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16, 78.1.19, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

платників податків, щодо яких отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків вимог валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;

5) на проведення фактичних перевірок за місцезнаходженням об`єктів оподаткування чи об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, які станом на дату початку тимчасової окупації були розташовані на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, - до дати завершення тимчасової окупації відповідних територій;

6) на проведення фактичних перевірок за місцезнаходженням об`єктів оподаткування чи об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, які станом на дату початку активних бойових дій були розташовані на територіях, на яких ведуться активні бойові дії, - до дати завершення бойових дій на відповідних територіях;

7) на проведення фактичних перевірок за місцезнаходженням об`єктів оподаткування чи об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, які станом на дату початку можливих бойових дій були розташовані на територіях можливих бойових дій (крім перевірок платників податків, які здійснюють діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції, організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес), купівлі/продажу іноземної валюти, суб`єктів, які провадять господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання) - до дати завершення можливих бойових дій на відповідних територіях.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Дати завершення тимчасової окупації, завершення бойових дій, припинення можливості бойових дій визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Враховуючи те, що підставою для призначення фактичної перевірки слугувала саме наявність в базі СОД РРО інформації про здійснення ФОП ОСОБА_1 реалізації підакцизних товарів, то на думку суду, мораторій на проведення фактичних перевірок за місцезнаходженням об`єктів оподаткування чи об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, які станом на дату початку можливих бойових дій були розташовані на територіях можливих бойових дій не розповсюджується, бо це пов`язано із перевіркою платників податків, які здійснюють діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції.

Тобто, платник податків був обізнаний про вимогу контролюючого органу, але з формальних підстав відхилив вимогу про надання документів.

З цих підстав суд вважає, що податкове повідомлення-рішення №1 від 27.09.2024 року про застосування штрафних санкцій в сумі 1020грн. винесено обґрунтовано, а тому у задоволенні позовних вимог щодо його скасування слід відмовити.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Отже, суд вказує, що інші аргументи та підстави, зазначені сторонами, не спростовують висновків суду, викладених вище, оскільки судом надано правову оцінку основним аргументам, на яких ґрунтувалися доводи та заперечення учасників справи та оцінено їх в розрізі норм чинного законодавства та встановлених обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст. 143 КАС України).

Згідно з ч.3ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 1186 грн. 98 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166; код ЄДРПОУ ВП: 44118663) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 27.09.2024 № 1, від 27.09.2024 №1.

В іншій частині вимог, - відмовити.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судовий збір у розмірі 1 186 (одна тисяча сто вісімдесят шість) грн. 98 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписано 25.07.2025

Суддя Л.Я.Максименко