Справа № 440/9194/21
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 липня 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/9194/21

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Бойко С.С., отримавши заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення від 24.06.2021 №808, зобов`язання зарахувати до стажу роботи для призначення пенсії період роботи на посаді начальника відділу координації та аналізу управління нагляд за додержанням законів Національною поліцією України та органів які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Полтавської області з 01.08.2020 згідно рішення суду від 08.02.2021 у справі №440/4533/20 та зобов`язати призначити з 08.12.2020 пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789 від 05.11.1991 та виплачувати у розмірі 90 відсотків від суми нарахованої місячної заробітної плати зі всіма складовими відповідно до довідки виданої Полтавською обласною прокуратурою від 25.11.2020 №21-722вих20 без обмеження максимальним розміром та без застосування максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та без застосування постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.09.2021 у справі №440/9194/21 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 24.06.2021 №808. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до стажу роботи для призначення пенсії період роботи ОСОБА_1 на посаді начальника відділу координації та аналізу управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органів які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Полтавської області згідно рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.02.2021 у справі №440/4533/20 з 01.08.2020 по 08.02.2021. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 08.02.2021 пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789, у редакції Закону від 12.07.2001 №2663-ІІІ, з розрахунку 90% від суми нарахованої місячної заробітної плати зі всіма складовими, відповідно до довідки про заробітну плату для призначення пенсії, виданої Полтавською обласною прокуратурою від 24.11.2020 №21-722вих20, без обмеження максимального розміру пенсії та без застосування максимальної величини нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та без застосування Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

14 липня 2025 року через підсистему Електронний суд від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшла заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, відповідно до якої просить суд скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду вiд 03 вересня 2021 року по справі № 440/9194/21, винесену за результатами розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в зв`язку з скасуванням рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі №440/4533/20. Зазначає, що Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшло анонімне повідомлення в якому зазначено, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі № 440/4533/20 скасовано постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.06.2022. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.09.2021 року в справі №440/9194/21 містить зобов`язання щодо зарахування періоду роботи ОСОБА_1 на підставі рішення того ж суду по справі №440/4533/20.

Заява представника Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами передана судді Бойку С.С. 21.07.2025, відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 21.07.2025.

Частинами другою, третьою статті 366 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що протягом п`яти днів з дня після надходження заяви до адміністративного суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 364 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з приписами ч. 1-3 ст. 364 КАС України заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції.

У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява про перегляд, номер справи;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) ім`я (найменування) інших учасників справи;

4) судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими або виключними обставинами подається заява;

5) нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення;

6) посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин;

7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

До заяви додаються:

1) копії заяви відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така заява подана в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання заяви в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази направлення її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу;

2) документ про сплату судового збору;

3) докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин;

4) у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення;

5) клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, - у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, визначеної пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу.

Отже, відповідно до пункту 2 частин третьої статті 364 КАС України до заяви додається зокрема документ про сплату судового збору.

Згідно з частиною 3 статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від судового збору відповідно до закону.

Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 року за подання до адміністративного суду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами ставка судового збору у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з даним позовом у серпні 2021 року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2021 становить 2270,00 грн.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Судовий збір за подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами становить 2724,00 грн (2270 грн х 150% х 0,8).

Разом з тим до заяви не доданий документ про сплату судового збору або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, суддя зазначає, що згідно з приписами ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник просить переглянути рішення суду від 03.09.2021 у справі № 440/ 9194/21 за нововиявленими обставинами, посилаючись на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.06.2022 у справі №440/4533/20.

Відповідно до ч. 1 ст. 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано:

1) з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин;

2) з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли вирок (ухвала) у кримінальному провадженні набрав (набрала) законної сили;

3) з підстави, визначеної пунктом 3 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Як вбачається зі змісту заяви про наявність підстав для звернення до суду з заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами заявнику стало відомо про постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.06.2022 у справі №440/4533/20, якою скасовано рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі №440/4533/20.

До суду Головне управління Пенсійного фонду України звернулося 14.07.2025 тобто пропуском тридцятиденного строку на подання даної заяви.

При цьому, заявником заявлено клопотання про поновлення строку у якому зазначає, що управлінню дана обставина стала відома 04.07.2025 після надходження анонімного звернення, доказів надходження анонімного звернення до управління саме 04.07.2025 суду не надано.

Окрім цього, суд звертає увагу заявника, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Надходження до заявника анонімного звернення внаслідок чого йому стало відомо про існування постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.06.2022 у справі №440/4533/20 суд не визнає поважними причинами пропуску строку на подання вказаної заяви до суду, оскільки інформація про постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.06.2022 у справі №440/4533/20 є відкритою та загальнодоступною.

При цьому, з моменту прийняття постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.06.2022 у справі №440/4533/20 до дати звернення до суду 14.07.2025 пройшов дуже значний проміжок часу ( більше трьох років).

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (п.п.6, 7 ч.5 ст.44 КАС України).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до суду.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні заяви, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання заяви.

Обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом "Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt", згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 р. № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявник пропустив строк звернення до суду з вказаною заявою, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Суд зазначає, що поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України").

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначено в п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим в пункті 47 Рішення ЄСПЛ, Високий Суд вказав, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 р. у справі "Мушта проти України" зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Суд зауважує на ненаведенні заявником обставин, які би давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі заявника, обставин, які би зумовили поважність пропуску встановленого законом строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 366 КАС України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Оскільки заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не відповідає вимогам ст. 364 КАС України, вона на підставі ч.1 ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене заява відповідно до ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме для подання до суду:

документу про сплату судового збору у сумі 2724,00 грн;

обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку на подання даної заяви з наведеними іншими причинами пропуску такого строку та наданням доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Керуючись ч. 1 ст. 169, 366 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Залишити заяву про перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду:

- доказів сплати судового збору в розмірі 2724,00 грн;

- обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку на подання даної заяви з наведеними іншими причинами пропуску такого строку та наданням доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

У разі невиконання цієї ухвали, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала окремо не оскаржується та набирає законної сили з моменту підписання

Суддя С.С. Бойко