Справа № 160/8101/25
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2025 рокуСправа №160/8101/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, третя особа), в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку №1 роботу на посаді виконуючого обов`язки завідувача рентгенологічного відділення, лікарем-рентгенологом в Комунальному закладі «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16 «ДОР» в період з 16.01.2018 по 02.08.2018 і зарахувати її в подвійному розмірі до страхового стажу та призначити пенсію за віком по Списку №1 з 51 року, починаючи з 30.01.2025 року відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-p/2020.
Ухвалою суду від 08.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи на підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
28.04.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позові.
Відповідач суду відзив на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.
На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Виходячи з положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.01.2025 звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Рішенням ГУ ПФУ в Рівненській області від 06.02.2025 №47 відмовлено позивачу у призначені пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. В рішенні зазначено, що пунктом 1 статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року. Вік заявниці 51 рік 0 місяців 20 днів. Страховий стаж особи з урахуванням кратності становить 30 років 9 місяців 20 днів. Пільговий стаж особи (за Списком №1) становить 6 років 4 місяці 27 днів. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи; до пільгового стажу не зараховано період роботи 16.01.2018 по 02.08.2018, оскільки структурний підрозділ, який вказаний в пільговій довідці від 28.02.2024 №222/3 (рентгенологічне відділення лікарні) не відповідає назві структурного підрозділу, який вказаний в наказі №135 від 13.03.2014 (рентгенвідділення поліклініки №1).

Позивач, не погодившись з не зарахуванням відповідачем до її пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 16.01.2018 по 02.08.2018 та не зарахуванням вказаного періоду роботи до страхового стажу в подвійному розмірі і не призначенням пенсії за віком на пільгових умовах, звернулась до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

В частині позовних вимог щодо зарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку №1 роботу на посаді виконуючого обов`язки завідувача рентгенологічного відділення, лікарем-рентгенологом в Комунальному закладі «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16 «ДОР» в період з 16.01.2018 по 02.08.2018, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

На підставі частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 56 Закону № 1788-XIІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок №637) визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядок №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній відповідних записів.

Щодо незарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду роботи з 16.01.2018 по 02.08.2018, суд зазначає таке.

В трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 містяться записи, зокрема:

…

Комунальний заклад «Дніпропетровська міська клінічна лікарня №16 «ДОР»

№32: 16.01.2018 прийнята на посаду виконуючого обов`язки завідуючого рентгенологічного відділення лікарем-рентгенологом. Постійно протягом року працювала всього робочого дня працювала у сфері іонізуючого випромінювання;

№33: 05.07.2018 переведена на посаду завідувача рентгенологічного відділення лікарем-рентгенологом;

№34: 22.10.2018 переведена на посаду лікаря-рентгенолога того ж відділення;

№35: 30.11.2018 звільнена за власним бажанням згідно зі статтею 38 КЗпП України.

Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за №1451/11731 (далі - Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Отже, однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи.

Посада, яку позивач займала під час роботи з 16.01.2018 по 02.08.2018 в якості лікаря-рентгенолога, передбачена Списком №1, та затверджена Постановою №461, розділ ХІХ «Охорона здоров`я»: «лікарі-рентгенологи, а також лікарі, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок)».

Згідно з довідкою КНП «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ №16» ДМР від 28.02.2024 №222/2 ОСОБА_1 працювала в Комунальному закладі «ДНІПРОПЕТРОВСЬКА МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ №16» ДОР, а саме:

з 16.01.2018 прийнята на посаду виконуючого обов`язки завідувача рентгенологічного відділення, лікарем-рентгенологом (наказ №32-кл від 15.01.2018). Постійно протягом року всього робочого дня працювала у сфері іонізуючого випромінювання;

з 05.07.2018 переведена на посаду завідувача рентгенологічного відділення, лікаря-рентгенолога (наказ №278-кл від 05.07.2018);

з 22.10.2018 переведена на посаду лікаря-рентгенолога (наказ №462-кл від 19.10.2018).

Звільнена з займаної посади 30.11.2018 за власним бажанням згідно зі статтею 38 К3пП України (наказ №522-кл від 28.11.2018).

За період роботи з 16.01.2018 по 30.11.2018 у відпустці без збереження заробітної плати не перебувала.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої КНП «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ №16» ДМР від 28.02.2024 №222/3, ОСОБА_1 працювала повний робочий день на посаді в.о. завідувача рентгенологічного відділення лікаря - рентгенолога, завідувача рентгенологічного відділення лікаря - рентгенолога, лікаря - рентгенолога рентгенологічного відділення КНП «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ №16» ДМР.

За період з 16.01.2018 по 30.11.2018 виконувала посади в.о. завідувача рентгенологічного відділення лікаря - рентгенолога, завідувача рентгенологічного відділення лікаря - рентгенолога, лікаря - рентгенолога рентгенологічного відділення. Шкідливі умови праці (постійно протягом всього робочого дня працювала у сфері іонізуючого випромінювання) за професією, посадою в.о. завідувача, завідувача, лікаря - рентгенолога рентгенологічного відділення, що передбачена Списком №1 розділ XIX Постанови №461; за період з 16.01.2018 по 30.11.2018 - 0 років 10 місяців 15 днів.

Індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) містять інформацію про спеціальний стаж позивача за періоди роботи з 16.01.2018 по серпень 2018 (включно) за кодами підстав «ЗП3013А1», «ЗПЗ055Е2».

Відповідно до пункту 1 Додатку 3 до Порядку №435:

під кодом ЗПЗ013А1 обліковується спеціальний стаж працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Постановою № 461, і за результатами атестації робочих місць;

під кодом ЗПЗ055Е2 обліковується спеціальний стаж працівників охорони здоров`я за наявності спеціального стажу роботи за Переліком, що затверджується у порядку, який визначається постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Крім того, суд зазначає, що професія, за якою працювала позивач у період з 16.01.2018 по 02.08.2018 лікарем-рентгенологом, атестована.

Матеріали справи містять:

- копію наказу КЗ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКА МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ №4» ДОР від 13.03.2014 №135 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення прав працівників на пільгове пенсійне забезпечення», яким затверджений перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад, працівникам яких підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Списках №1 та №2. У зазначеному переліку міститься інформація про підтвердження віднесення посади лікаря-рентгенолога до Списку №1, найменування структурного підрозділу рентгенвідділення;

- копію наказу КЗ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКА МІСЬКА ПОЛІКЛІНІКА №4» ДОР від 10.04.2014 №57 «Про результати атестації робочих місць», яким затверджений перелік робочих місць, які підлягають атестації за умовами праці для визначення права робітників на пільгове пенсійне забезпечення за Списками №1, №2. У зазначеному переліку міститься інформація про підтвердження віднесення посади лікаря-рентгенолога до Списку №1, найменування структурного підрозділу рентгенвідділення поліклініки №1;

В оскаржуваному рішенні відповідач вказує, що підставою для незарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду з 16.01.2018 по 02.08.2018 є те, що структурний підрозділ, який вказаний в пільговій довідці від 28.02.2024 №222/3 (рентгенологічне відділення лікарні) не відповідає назві структурного підрозділу, який вказаний в наказі №135 від 13.03.2014 (рентгенвідділення поліклініки №1).

З цього приводу, суд зазначає, що невідповідність зазначення назви структурного підрозділу у довідці №222/3 від 28.02.2024 та в наказі №135 від 13.03.2014, не є підставою для не зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду роботи з 16.01.2018 по 02.08.2018 на посаді лікаря-рентгенолога.

Суд звертає увагу, що пільговий характер виконуваних позивачем робіт за вказаний період підтверджується:

- довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої КНП «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ №16» ДМР від 28.02.2024 №222/3;

- індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), які містять інформацію про спеціальний стаж позивача за періоди роботи з 16.01.2018 по серпень 2018 (включно) за кодами підстав «ЗП3013А1», «ЗПЗ055Е2»;

- положеннями Постанови №461, відповідно до яких посада, яку позивач займала під час роботи з 16.01.2018 по 02.08.2018 в якості лікаря-рентгенолога, передбачена Списком №1 (розділ ХІХ «Охорона здоров`я»).

Отже, дослідженими доказами підтверджується, що позивач виконувала роботи, передбачені Списком №1 в період з 16.01.2018 по 02.08.2018, тому вказаний період підлягає зарахуванню до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1.

В частині пенсійного віку, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 суд зазначає таке.

03 жовтня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі - Закон № 2148-VIII), що доповнив Закон №1058-ІV) розділом XIV-І, який містить пункт 1 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;

49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;»

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII) право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон № 213-VІІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 45 років до 50 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 року № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в Рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у жінок 45 років, тоді як другий - у 50 років.

Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у спірних правовідносинах застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 року у зразковій справі №360/3611/20.

З огляду на зазначене, право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 позивач має при досягненні 45 років, за наявності стажу роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на роботах, віднесених до Списку №1.

Враховуючи те, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №1 період роботи з 16.01.2018 по 02.08.2018 та застосовано норми Закону № 1058-ІV, а не Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Рівненській області від 06.02.2025 №47 є протиправним та підлягає скасуванню.

Також, суд зазначає про передчасність вимог щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду з 16.01.2018 по 02.08.2018 в подвійному розмірі та зобов`язання призначити позивачу пенсію.

Суд виходить з того, що висновки про подвійне зарахування періоду роботи та про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 мають бути зроблені відповідачем лише після зарахування відповідного періоду до пільгового стажу ОСОБА_1 та повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 30.01.2025, з урахуванням висновків суду у цій справі.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наведених обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №0.0..1 від 11.03.2025.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (адреса: вул. Борисенка Олександра, 7, м. Рівне, 33028; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21084076), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21910427) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 06.02.2025 №47 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 період роботи з 16.01.2018 по 02.08.2018.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 від 30.01.2025, з урахуванням висновків суду у цій справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар