Справа № 320/36734/25
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 липня 2025 року Київ № 320/36734/25

Суддя Київського окружного адміністративного суду Басай О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови військовому пенсіонеру полковнику ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії із 01.01.2018 без обмеження максимальним розміром пенсії на підставі рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 № 7-р(ІІ)/2022 з обов`язковим урахуванням основного встановленого розміру пенсії 71% грошового забезпечення згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 р. № 2262-ХІІ та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 липня 2017 р. № 704-2017-п;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок і виплату 100% пенсійного забезпечення (пенсії) військовому пенсіонеру полковнику ОСОБА_1 із 01.01.2018 без обмеження максимальним розміром пенсії на підставі рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 № 7-р(ІІ)/2022 з обов`язковим урахуванням основного встановленого розміру пенсії 71% грошового забезпечення відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 р. № 2262-ХІІ та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 липня 2017 р. № 704-2017-п і провести повну виплату недоотриманих пенсійних коштів за період, починаючи з 01.01.2018 із урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови військовому пенсіонеру полковнику ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії із 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром пенсії на підставі рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 № 7-р(ІІ)/2022 з обов`язковим урахуванням основного встановленого розміру пенсії 71% грошового забезпечення згідно з довідкою про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 полковника ОСОБА_1 від 12.01.2022 № 222/4/168/239/14 із обов`язковим урахуванням щомісячної доплати в розмірі 2 000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14 липня 2021 р. № 713 та проводити виплати індексації базового ОСНП за 2022 рік, за 2023 рік, за 2024 рік і за 2025 рік відповідно до вимог статті 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 р. № 2262-ХІІ та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 липня 2017 р. № 704-2017-п, а також визнати протиправними дії щодо здійснення з 01.01.2025 зменшення пенсії ОСОБА_1 запровадивши відповідні знижувальні коефіцієнти на суми, що перевищують поріг десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність і провести повну виплату недоотриманих пенсійних коштів за період, починаючи з 01.04.2019 та з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок і виплату 100% пенсійного забезпечення (пенсії) військовому пенсіонеру полковнику ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії із 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром пенсії і без обмеження пенсії запровадженими відповідними знижувальними коефіцієнтами на суму, яка перевищує поріг десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність згідно з рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та рішення Конституційного Суду України від 12.10.2022 № 7-р(ІІ)/2022 з обов`язковим урахуванням основного встановленого розміру пенсії 71% грошового забезпечення згідно з довідкою про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 полковника ОСОБА_1 від 12.01.2022 № 222/4/168/239/14, з 01.07.2021 проводити щомісячну доплату в розмірі 2 000,00 грн, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" від 14 липня 2021 р. № 713, з 01.03.2022 із урахуванням до виплати індексації пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" від 16 лютого 2022 р. № 118, з 01.03.2023 із урахуванням до виплати індексації пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" від 24 лютого 2023 р. № 168, з 01.03.2024 із урахуванням до виплати індексації пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" від 23 лютого 2024 р. № 185, з 01.03.2025 із урахуванням до виплати індексації пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром і без обмеження пенсії запровадженими відповідними знижувальними коефіцієнтами на суму, яка перевищує поріг десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність (без зменшення нарахованої пенсії), з 01.03.2025 із урахуванням до виплати індексації пенсії без обмеження пенсії максимальним розміром відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році" від 25 лютого 2025 р. № 209 відповідно до вимог статті 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 р. № 2262-ХІІ та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 липня 2017 р. № 704-2017-п і провести повну виплату недоотриманих пенсійних коштів за період, починаючи з 01.04.2019 та з урахуванням отриманих коштів за вказаний період.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі за цим адміністративним позовом, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд зазначає, що разом із позовною заявою позивач до суду подав заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначено, що позивачем строк звернення до суду не був пропущений. Зазначено, що 28.01.2025 уповноважений представник позивача ознайомився з матеріалами пенсійної справи № ФА-140175, під час якого і було встановлено обмеження пенсії позивача максимальним розміром, починаючи з 01.01.2018. Представник позивача 07.03.2025 нарочно отримав від органу пенсійного фонду відмову від 20.02.2025 № 8191-5365/С-02/8-2600/25 щодо здійснення перерахунку пенсії і виплати недоотриманих коштів із 01.01.2018 та 01.04.2019. Відповідно позивач дізнався про порушення своїх прав тільки 10.03.2025, а представник позивача - 28.02.2025 під час ознайомлення з матеріалами справи. Просить уважати зазначені обставини поважними.

Розглянувши подану заяву про поновлення строку, суд зазначає таке.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. При цьому позивачу під час звернення до суду необхідно довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом визначеного законом строку звернення до суду від дати порушення його прав, свобод чи інтересів.

Необхідно зазначити, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу на те, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 зазначив, що під час вирішення питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушення її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19).

Водночас позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

З матеріалів справи суд установив, що предметом цього спору є незгода позивача з обмеженням пенсії максимальним розміром із 01.01.2018 та з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки. При цьому початок перебігу строку звернення до суду позивач пов`язує з часу отримання відповіді органу пенсійного фонду від 20.02.2025 № 8191-5365/С-02/8-2600/25. Позивачем не зазначено часу, з якого органом пенсійного фонду здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 з обмеженням пенсії максимальним розміром, а тому суд позбавлений можливості встановити час, з якого права позивача порушені.

Водночас із доданих до позовної заяви матеріалів, суд установив, що позивач 13.05.2022 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (справа № 640/7355/22) щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії без обмеження максимальним розміром із 01.04.2019 на підставі довідки від 12.01.2022 № 222/4/168/239/14. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 у справі № 640/7355/22 позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії із 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 12.01.2022 № 222/4/168/239/14 з урахуванням усіх складових грошового забезпечення та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 12.01.2022 № 222/4/168/239/14 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 р. № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 р. № 2011-XII та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 липня 2017 р. № 704-2017-п із обов`язковим урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії із урахуванням проведених раніше виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Із відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20.02.2025 № 8191-5365/С-02/8-2600/25 суд установив, що після виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 у справі № 640/7355/22 у січні 2024 право на встановлення щомісячної доплати відповідно до постанови КМУ № 713 із 01.07.2021 переглянуто.

Суд критично оцінює твердження позивача про те, що позивач дізнався про порушення своїх прав лише у березні 2025 року, позаяк суд уважає, що про порушення своїх прав (щодо обмеження пенсії максимальним розміром із 01.04.2019 після виконання рішення суду) позивач міг дізнатися після отримання позивачем пенсії із лютого 2024 року - після отримання пенсії за січень 2024 року. Разом із цим до суду позивач звернувся 18.07.2025 року. Активні дії позивача, які він почав здійснювати у лютому 2025 року - направивши відповідну заяву про здійснення перерахунку пенсії, не змінює часу, коли позивач міг / повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Також із комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" суд установив, що позивач у 2024 році неодноразово звертався до Київського окружного адміністративного суду з позовними заявами до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в частині позовних вимог щодо здійснення перерахунку пенсії із 01.04.2019.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також згідно з вимогами частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З огляду на те, що ОСОБА_1 пропустив шестимісячний строк звернення до суду з позовними вимогами, а подана заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду не обґрунтована належними доказами, суд уважає, що позовну заяву необхідно залишити без руху.

У порядку усунення такого недоліку позовної заяви позивачу необхідно надати докази, які підтверджують звернення до суду з цією позовною заявою в межах строку, встановленого законодавством, або надати обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Окрім цього, відповідно до частини п`ятої статті 160 КАС України у позовній заяві зокрема зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Згідно з частиною шостою статті 160 КАС України якщо позовна заява подається представником, то у ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника.

У позовній заяві представником позивача неповністю зазначені відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої статті 160 КАС України стосовно сторін, зокрема не зазначено відомостей про наявність електронних кабінетів сторін.

Таким чином, у порядку усунення зазначеного недоліку позовної заяви представнику позивача варто вказати у позовній заяві відомості відповідно до вимог пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України.

Згідно з частинами першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зазначені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи положення статті 169 КАС України, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та встановити строк для усунення недоліків позовної заяви.

При цьому необхідно зазначити, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 р. у справі "Пелевін проти України" (п. 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (п. 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачу (представнику).

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання суддею та не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Басай О.В.