Справа № 620/6777/25
Суддя: Марія ДУБІНА
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року Чернігів Справа № 620/6777/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Дубіної М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами справу за позовом керівника Козелецької окружної прокуратури до Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

13.06.2025 до Чернігівського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява керівника Козелецької окружної прокуратури, у якій вона просить:

визнати протиправною бездіяльність Деснянської селищної ради щодо проведення інвентаризації та виготовлення технічної документації із землеустрою (землевпорядної документації) щодо земельної ділянки орієнтовною площею 15 га, що знаходиться за межами села Морівськ на території Морівського старостинського округу Деснянської селищної об`єднаної територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області;

зобов`язати Деснянську селищну раду вжити заходи, спрямовані на проведення інвентаризації земельної ділянки орієнтовною площею 15 га, що знаходиться за межами села Морівськ на території Морівського старостинського округу Деснянської селищної об`єднаної територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області, та виготовлення відповідної документації із землеустрою (землевпорядної документації).

На обґрунтування позовних вимог керівник Козелецької окружної прокуратури зазначає, що до повноважень Деснянської селищної ради відноситься прийняття рішення щодо інвентаризації земельної ділянки та виготовлення технічної документації із землеустрою, якою буде встановлено місце розташування конкретної земельної ділянки, її межі, розміри, правовий статус, кількісні та якісні характеристики, необхідні для ведення Державного земельного кадастру, що необхідно для забезпечення здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, прийняття на їх основі відповідних рішень уповноваженими на те органами. Поруч з цим, заходи щодо проведення інвентаризації чи замовлення документації із землеустрою щодо визначеної земельної ділянки на території Косачівського старостинського округу Деснянської ОТГ, органом місцевого самоврядування не вживалися. Така бездіяльність Деснянської селищної ради є протиправною та суперечить інтересам держави в цілому та територіальної громади зокрема. Відсутність документації з інвентаризації щодо визначеної земельної ділянки є перешкодою для забезпечення здійснення державного контролю за її використанням та охороною, позбавляє реальної можливості визначення норм законодавства, які підлягають застосуванню до правовідносин з використання цієї земельної ділянки.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Дубіної М.М. від 17.06.2025 позовну заяву Козелецької окружної прокуратури прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає про відсутність з його боку бездіяльності, оскільки на виконання звернення Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 13.06.2023 № 718 та звернення від 10.07.2024 №1226/23.13-24 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою про відведення земельних ділянок для ведення лісового господарства та пов`язаних з ним послуг із земель комунальної власності орієнтовною площею 85,5 га було підготовлено та винесено 30.07.2024 року на розгляд 50 сесії Деснянської селищної ради VIII скликання проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з подальшою передачею в постійне користування ДП «Ліси України». Відповідно до результатів поіменного голосування до цього рішення, воно не набрало необхідної кількості голосів депутатів і не було приийнято. Іншого порядку приийняття рішень про розпорядження комунальним майном, землями територіальної громади діючим законодавством не передбачено.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно із рішенням Деснянської селищної ради від 07.09.2021 з метою виконання Указу Президента України «Про деякі заходи щодо збереження та відтворення лісів» від 07.06.2021 №228/2021, Деснянською селищною радою вирішено провести інвентаризацію земель комунальної власності Деснянської селищної ради з метою виділення деградованих, малопродуктивних сільськогосподарських земель під залісення. Контроль за виконанням рішення покладено на постійну комісію селищної ради з питань будівництва, архітектури, житлово-комунального господарства, земельних відносин та природокористування.

Встановлено, що до Деснянської селищної ради надійшло клопотання ДП «Остерське лісове господарство» від 09.08.2021 за № 1037 про передачу в постійне користування лісгоспу самозалісених земельних ділянок згідно додатку № 1 (погодженого з Козелецьким відділом ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області) та виділення деградованих, малопродуктивних сільськогосподарських земель під залісення, зокрема, земельної ділянки на території Морівського старостинського округу Деснянської ОТГ площею 15 га за координатами 51.125191, 30.880227.

Деснянською селищною радою надано відповідь 16.08.2021 за № 08-04/1163, що на опрацювання листа необхідний деякий час і про результати розгляду питання щодо можливості виділення земель під самозалісення селищна рада повідомить додатково.

У зв`язку із реорганізацією лісогосподарських підприємств, Деснянською селищною радою направлено лист від 26.06.2023 № 09-04/881 до філії «Чернігівське лісове господарство» ДП «Ліси України» щодо актуальності попередніх звернень, у тому числі, звернення ДП «Остерське лісове господарство» від 09.08.2021 за № 1037 про передачу в постійне користування самозалісених земельних ділянок на території Деснянської селищної ради.

Від філії «Чернігівське лісове господарство» ДП «Ліси України» надійшов лист від 29.06.2023 № 822 про передачу у постійне користування самозалісеної земельної ділянки орієнтовною площею 15 га за координатами 51.125191, 30.880227 на території Морівського старостинського округу Деснянської ОТГ, що безпосередньо примикає до лісового масиву Моровського лісництва.

Деснянською селищною радою 22.08.2023 було внесено на 38 сесію 8 скликання для розгляду та затвердження проект рішення щодо надання ДП «Ліси України» дозволу на розробку проектної документації щодо відведення в постійне користування земельних ділянок. Вказаний проект рішення не набрав достатньої кількості голосів депутатів та не був прийнятий.

Поряд з тим, на підставі статей 57, 57-1 Земельного кодексу України (далі ЗК України) Північне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства 22.11.2023 та 19.03.2024 зверталося до Деснянської селищної ради з поданнями No 02/1095 та No 02/279 щодо ухвалення рішення про віднесення залісених земельних ділянок загальною площею 7171,6142 га до самозалісених земель. До вказаного подання додано інформацію про місце розташування цих самозалісених ділянок (у форматі файлів *geojson). Деснянською селищною радою не винесено на розгляд сесії сільської ради вказані подання та надано відповідь Північному міжрегіональному управлінню лісового та мисливського господарства листом від 11.04.2024 за 308- 12/447 лише на друге подання, зі змісту якого вбачається, що 27.10.2023 Деснянською селищною радою прийнято рішення про розроблення Комплексного плану просторового розвитку території Деснянської селищної ради, на етапі розроблення якого заплановано вирішення питання віднесення ділянок до самозалісених.

Також, Козелецька окружна прокуратура листом від 17.05.2024 № 50-77-2280вих24 звернулась до Деснянської селищної ради з проханням обстежити самозалісені земельні ділянки за участі представників Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, лісогосподарського підприємства, Державної екологічної інспекції у Чернігівській області та вжити заходів для збереження та охорони самозалісених земельних ділянок, у тому числі шляхом зміни цільового призначення земельних ділянок в Державному земельному кадастрі та віднесення їх до самозалісених.

Листом від 05.06.2024 № 08-12/667 Деснянська селищна рада повідомила, що обстеження самозалісених земельних ділянок за участі представників Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства, лісогосподарського підприємства селищною радою не були проведені, селищною радою виносився проект рішення на ХХХVІІІ сесію VІІІ скликання щодо надання ДП «Ліси України» дозволу на розробку проектної документації щодо відведення в постійне користування земельних ділянок, але вказаний проект рішення не набрав достатньої кількості голосів депутатів для його затвердження, що вказує на бездіяльність органу місцевого самоврядування, яким жодних заходів для збереження та охорони самозалісених земельних ділянок не вжито.

Керівник Козелецької окружної прокуратури вважаючи протиправною бездіяльність Деснянської селищної ради щодо проведення інвентаризації та виготовлення технічної документації із землеустрою (землевпорядної документації) щодо земельної ділянки орієнтовною площею 15 га, що знаходиться за межами села Морівськ на території Морівського старостинського округу Деснянської селищної об`єднаної територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області, звернувся до суду з цим позовом.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі Закон № 1697-VII) прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У відповідності до норм Закону № 1697-VII прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні інтереси держави, що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначено, що із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні також послалася на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, згідно з яким Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема зазначив, що за змістом частини третьої статті 23 Закону № 1697-VІІ прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Так, згідно зі статтею 20 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон № 280/97-ВР)державнии? контроль за діяльністю органів і посадових осіб місцевого самоврядування може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Європейської хартії місцевого самоврядування 1985 року, ратифікованої Законом України від 15.07.1997 № 452/97-ВР, органи місцевого самоврядування при вирішенні відповідної частини публічних (суспільних) справ (public affairs) діють під власну відповідальність в інтересах місцевого населення, й у правовій системі держав-учасниць, зокрема у сфері адміністративного контролю за органами самоврядування, має забезпечуватись співмірність (баланс) між заходами контролю та важливістю інтересів, які контролюючий орган має намір захищати (статті 3, 8).

Статтею 18-1 Закону № 280/97-ВР визначено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Відтак, у даному випадку орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення нагляду за діяльністю органів місцевого самоврядування щодо повноти виготовлення документації із землеустрою на земельні ділянки, які перебувають у комунальній власності, чинним законодавством не визначено. Орган, який наділений повноваженнями щодо звернення до суду з позовом до органів місцевого самоврядування про визнання протиправною їх бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій, пов`язаних з проведенням інвентаризації земельної ділянки, фактично відсутній.

Таким чином, у даному випадку наявні підстави для звернення прокурора з позовом до суду до Деснянської селищної ради як самостійного позивача.

Подібна позиція з питання представництва прокурором інтересів держави в якості самостійного позивача викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц.

Враховуючи, що інтереси держави до цього часу залишаються не захищеними, наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.

У свою чергу, щодо суті заявлених позовних вимог, суд виходить із того, згідно із статтею 4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара, інші лісовкриті землі.

При цьому у статті 1 Лісового кодексу України закріплено, що самозалісена ділянка це земельна ділянка будь-якої категорії земель (крім земель лісогосподарського призначення, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення) площею понад 0,5 гектара, вкрита частково чи повністю лісовою рослинністю, залісення якої відбулося природним шляхом.

Аналогічне визначення містить ЗК України (стаття 57-1).

З метою збереження самосійних лісів та подальшого ведення лісового господарства на цих територіях законодавчо встановлено процедуру віднесення земель до самозалісених, яка покликана збільшити лісистість території України.

Зокрема, за частина третя статті 57-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка вважається самозалісеною ділянкою з дня внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру.

Частиною другою цієї статті визначено, що рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки приймається за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Віднесення земельної ділянки несформованої як об`єкт цивільних прав, а також земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, але відомості про яку не внесені до Державного земельного кадастру, до самозалісеної ділянки здійснюється відповідно до документації із землеустрою, на підставі якої відомості про земельну ділянку вносяться до Державного земельного кадастру (частина п`ята статті 57-1 Земельного кодексу України).

Відповідно до абз. 1 частини четвертої статті 21 Закону України від 07.07.2011 № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» (далі Закон № 3613-VI) відомості про угіддя земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі відповідної документації із землеустрою, яка розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються.

Пунктом 110 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, передбачено, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, в електронній формі подаються: заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22 (1); документація із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки (2); електронний документ (3).

Таким чином, законодавством визначена процедура для реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, якою зокрема, визначається вид угідь земельних ділянок та їх цільове призначення.

Цією процедурою передбачено, що для земельних ділянок, несформованих як об`єкт цивільних прав, власнику земельної ділянки необхідно виготовити технічну документацію із землеустрою та подати її до Державного земельного кадастру для вчинення дій по реєстрації відповідної ділянки, її виду угідь та ін.

Будь-який інший нормативно-правовий акт, крім статті 57-1 Земельного кодексу України, не визначає процедуру віднесення земель до самозалісених (указане вбачається із листів Міндовкілля від 21.03.2024, Держлісагентства від 23.02.2024).

Статтею 1 Закону № 3613-VI визначено, що державний земельний кадастр єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж; державна реєстрація земельної ділянки внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Державний земельний кадастр ведеться з метою інформаційного забезпечення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, фізичних та юридичних осіб при регулюванні земельних відносин; управлінні земельними ресурсами; організації раціонального використання та охорони земель; здійсненні землеустрою; проведенні оцінки землі; формуванні та веденні містобудівного кадастру, кадастрів інших природних ресурсів; справлянні плати за землю (стаття 2 Закону № 3613-VI).

Державний земельний кадастр базується на таких основних принципах обов`язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об`єкти; об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; безперервності внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру, що змінюються (стаття 3 Закону № 3613-VI).

Землі в межах державного кордону України є об`єктами Державного земельного кадастру (стаття 10 Закону № 3613-VI).

Згідно із частиною першою статті 11 Закону № 3613-VI відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до норм та правил, технічних регламентів.

До Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності); опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів, координат поворотних точок, геометричних параметрів, назв, адрес будівель, споруд та інженерних мереж, ідентифікаторів об`єктів будівництва та закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; частину земельної ділянки, на якій може проводитися гідротехнічна меліорація; відомості про назву, код (номер) меліоративної мережі, яка забезпечує гідротехнічну меліорацію відповідної земельної ділянки; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (стаття 15 Закону № 3613-VI).

Відповідно до статті 21 Закону № 3613-VI відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру, зокрема, на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок у випадках, визначених статтею 79-1 ЗК України, при їх формуванні; на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до статті 107 ЗК України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками; на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель за результатами інвентаризації земель.

Відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру: а) щодо категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, що розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі заяви власника (розпорядника, у визначених законом випадках користувача) земельної ділянки та комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту щодо земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється на підставі такої документації; на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель; б) щодо виду цільового призначення в межах певної категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, що розробляється при формуванні земельних ділянок, щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі заяви власника (розпорядника, у визначених законом випадках користувача) земельної ділянки відповідно до комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що виключно на підставі технічної документації із землеустрою до Державного земельного кадастру вносяться відомості щодо меж земельної ділянки, її площі, цільового призначення, виду цільового призначення в межах певної категорії земель та інші ідентифікуючі дані конкретної земельної ділянки. При цьому чинне законодавства не визначає можливості встановлення наведених вище даних щодо земельної ділянки та внесення їх до Державного земельного кадастру на підставі будь-яких інших документів.

Землеустрій це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил. Документація із землеустрою (землевпорядна документація) - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель тощо [стаття 1 Закону України від 22.05.2003 № 858-IV «Про землеустрій» (далі Закон № 858-IV)].

Згідно із статтею 19 Закону № 858-IV до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать: організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності; організація та здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у межах та порядку, встановлених законом.

Землеустрій здійснюється на підставі: рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою (у тому числі при розробленні містобудівної документації); укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень (стаття 22 Закону № 858-IV).

Статтею 25 Закону № 858-IV визначено види документації із землеустрою. Серед них зокрема виділяють: проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів; проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель.

Замовниками документації із землеустрою за статтею 26 Закону № 858-IV можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.

При здійсненні землеустрою з метою встановлення місця розташування об`єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення Державного земельного кадастру, виявлення та виправлення помилок у відомостях Державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування проводиться інвентаризація земель (стаття 35 Закону № 858-IV). У разі виявлення при проведенні інвентаризації земель державної та комунальної власності земель, не віднесених до тієї чи іншої категорії, віднесення таких земель до відповідної категорії здійснюється органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування на підставі відповідної документації із землеустрою, погодженої та затвердженої в установленому законом порядку.

Порядок проведення інвентаризації земель затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 № 513.

Відповідно до статті 57 Закону № 858-IV технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель розробляється за рішенням власників (розпорядників) земельних ділянок або за рішенням сільських, селищних, міських рад. Рішення про розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення приймається у порядку, визначеному ст. 35 цього Закону. При цьому, за ч 2 цієї статті земельна ділянка може бути сформована за технічною документацією із землеустрою щодо інвентаризації земель.

Таким чином, орган місцевого самоврядування може бути замовником документації із землеустрою та на підставі його рішень може здійснюватися землеустрій. Більше того, саме за рішенням органів місцевого самоврядування розробляється технічна документація із землеустрою щодо інвентаризації земель.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» від 28.04.2021 року № 1423-IX, що набули чинності 27.05.2021, розділ X «Перехідні положення» ЗК України доповнено пунктом 24, з дня набрання чинності яким землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель зазначених у підпунктах «а» - «е» даного пункту Перехідних положень.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Тобто з 27.05.2021 розпорядниками земель, які знаходяться за межами населених пунктів, у т.ч. які перебувають в оренді, право державної власності на які у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровано за державою, є відповідні територіальні громади, а такі землі комунальною власністю.

Ураховуючи наведене, фактичним власником земель за межами с. Морівськ є Деснянська об`єднана територіальна громада, а реалізацію повноважень власника здійснює відповідний орган місцевого самоврядування Деснянська селищна рада.

Відтак, для проведення інвентаризації та виготовлення технічної документації із землеустрою земельної ділянки у даному випадку достатньо лише волевиявлення власника та прийняття відповідного рішення.

Згідно із статтями 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу, а земля перебуває під особливою охороною держави.

Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами (частина перша статті 10, частини перша та третя статті 16, пункту 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР).

Органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Таким чином, саме до повноважень Деснянської селищної ради відноситься прийняття рішення щодо інвентаризації земельної ділянки та виготовлення технічної документації із землеустрою, якою буде встановлено місце розташування конкретної земельної ділянки, її межі, розміри, правовий статус, кількісні та якісні характеристики, необхідні для ведення Державного земельного кадастру, що необхідно для забезпечення здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, прийняття на їх основі відповідних рішень уповноваженими на те органами.

Поруч з цим, як вбачається з інформації Деснянської селищної ради від 28.05.2025 № 08-13/798 заходи щодо проведення інвентаризації чи замовлення документації із землеустрою щодо визначеної земельної ділянки на території морівського старостинського округу Деснянської ОТГ, органом місцевого самоврядування не вживалися.

Незважаючи на наявність відомостей щодо статусу та цільового призначення означеної земельної ділянки, неодноразових звернень Північного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства та реальної потреби у вирішенні вказаного питання ураховуючи єдиний законодавчо визначений шлях щодо встановлення основних характеристик земельної ділянки (виготовлення технічної документації із землеустрою, зокрема шляхом проведення і?і? інвентаризації), органом місцевого самоврядування протягом понад 3 роки з часу передачі земель за межами населених пунктів у комунальну власність та 2 роки з часу внесенні змін до законодавства щодо самозалісених земель, заходи, спрямовані отримання відповідної технічної документації не вживалися.

Натомість, відсутність відповідної технічної документації із землеустрою, у якій фахівцями буде визначено її цільове призначення та інші характеристики, може мати наслідком прийняття органом місцевого самоврядування рішення про передачу всієї ділянки у користування для ведення товарної сільськогосподарської діяльності або ж у приватну власність у порядку безоплатної приватизації, що позбавляє права держави від можливості впливу на збереження дерев у межах цієї ділянки.

Суд враховує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що така бездіяльність Деснянської селищної ради є протиправною та суперечить інтересам держави в цілому та територіальної громади зокрема. Відсутність документації з інвентаризації щодо визначеної земельної ділянки є перешкодою для забезпечення здійснення державного контролю за її використанням та охороною, позбавляє реальної можливості визначення норм законодавства, які підлягають застосуванню до правовідносин з використання цієї земельної ділянки.

Статтею 74 Закону № 280/97-ВР визначено, що органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Оскільки за приписами Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством та джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах, питання щодо їх охорони потребує особливої уваги.

Статтею 7 Лісового кодексу України передбачено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Аналіз статей 57-1, 122 ЗК України та статей 1, 4, 5, 7, 45, 47, 48, 54 Лісового кодексу України і фактичний стан земель, зазначених у поданнях Північного УЛМГ від 22.11.2023 № 02/1095 та від 19.03.2024 № 02/279, свідчать, що ці угіддя є самозалісеними, а тому Деснянська селищна рада протиправно не вирішує питання щодо визначення правового статусу вказаних земельних ділянок.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 72-74, 77, 241-246, 250-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов керівника Козелецької окружної прокуратури до Деснянської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Деснянської селищної ради щодо проведення інвентаризації та виготовлення технічної документації із землеустрою (землевпорядної документації) щодо земельної ділянки орієнтовною площею 15 га, що знаходиться за межами села Морівськ на території Морівського старостинського округу Деснянської селищної об`єднаної територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області.

Зобов`язати Деснянську селищну раду вжити заходи, спрямовані на проведення інвентаризації земельної ділянки орієнтовною площею 15 га, що знаходиться за межами села Морівськ на території Морівського старостинського округу Деснянської селищної об`єднаної територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області, та виготовлення відповідної документації із землеустрою (землевпорядної документації).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач Козелецька окружна прокуратура (вул. Євгенія Лоскота, 1, селище. Козелець, Чернігівський район, Чернігівська область, 17000, унікальний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: ).

Відповідач - Деснянська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області (вул. Ювілейна, 1- А, селище Десна, Чернігівська область, Чернігівський район, 17024, унікальний ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 05389882).

Суддя Марія ДУБІНА