Справа № 675/879/25
Суддя: Столковський В. І.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/879/25
Провадження № 2-а/675/18/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2025 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Столковського В. І., з участю: секретаря судового засідання Хом`як І. Г., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою інспектора Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області Лазарчука В. В. серії ЕНА № 4802777 від 23 травня 2025 року його притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності було порушення п. 8.4 Правил дорожнього руху, а саме те, що 23 травня 2025 року о 21 год. 51 хв. у м. Баранівка по вул. Дубрівське шосе позивач під час руху автомобілем марки «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». ОСОБА_1 вважає дану постанову незаконною, а тому просить скасувати її, а також закрити справу про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області Панасюк Г. Л. подала до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , у якому просить відмовити в задоволенні позову з огляду на його безпідставність, оскільки позивач порушив вимоги дорожнього знаку.

Ухвалою судді від 03 червня 2025 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду цієї справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області Панасюк Г. Л. до суду не прибула, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, у поданому до суду відзиві просила розглянути справу за її відсутності.

Відтак, виходячи з положень ст. 205 КАС України, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що постановою серії ЕНА № 4802777 від 23 травня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді 340 грн штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, так як ОСОБА_1 23 травня 2025 року о 21 год. 51 хв. у м. Баранівка по вул. Дубрівське шосе під час руху автомобілем марки «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою, позивач оскаржив її до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. 8.1, 8.2 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

У відповідності до Розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» передбачає, що забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а у разі, коли вона відсутня, перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Суд зауважує, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних, на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі автоматичну фото- і відеотехніку.

Аналізуючи доводи відповідача стосовно правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд враховує наступне.

У своєму відзиві відповідач, як на докази, посилається на відеозаписи із нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля, які, на його думку, підтверджують вчинення позивачем правопорушення.

Водночас відповідно до довідки заступника начальника Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області Лисюка В. С. від 09 червня 2025 року № 98470-2025 у зв`язку з технічними несправностями та в результаті регламентних робіт на сервері не можливо викачати та здійснити запис на носій відеозапису з портативних відеореєстраторів поліцейських під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 працівниками СРПП Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Таким чином, відповідні відеозаписи, на які посилається відповідач як на докази факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суду не надано.

Будь - яких інших доказів, на яких зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, ОСОБА_1 під час керування автомобілем марки «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_1 , 23 травня 2025 року суду не надано.

Разом з тим, допитаний за клопотанням позивача свідок ОСОБА_2 суду показав, що був пасажиром під час керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_1 , 23 травня 2025 року у м. Баранівка по вул. Дубрівське шосе. Ствердив, що позивач виконав вимоги Правил дорожнього руху, зупинившись перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено».

Крім того, підставою для винесення спірної постанови, відповідно до її змісту, слугувало те, що позивач порушив вимоги п. 8.4 Правил дорожнього руху, яким визначено групи дорожніх знаків.

Вказаний пункт Правил дорожнього руху містить підпункти А-Г, проте який із них конкретно порушив позивач, у спірній постанові не зазначено.

Враховуючи вищенаведене, опис обставин, установлених посадовою особою, яка винесла спірну постанову, є суперечливим, не відображає усіх ознак інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення і є незрозумілим, що робить неможливим об`єктивний розгляд справи.

Відтак, постанова серії ЕНА № 4802777 від 23 травня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, є протиправною, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закриттю, що відповідає повноваженням суду, передбаченим п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України та положенням п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи те, що даний позов задоволено, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання адміністративного позову.

Таким чином, на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 72-77, 139, 205, 243-246, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову інспектора Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області Лазарчука Віталія Вікторовича серії ЕНА № 4802777 від 23 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 .

Відповідач Головне управління Національної поліції в Житомирській області, адреса місцезнаходження м. Житомир, вул. Старий бульвар, 5/37, .

Суддя: В. І. Столковський