Справа № 320/42564/24
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в межах адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головне управління Державної податкової служби у м. Києві з вимогами:
- визнати незаконними бездіяльність Головного управління ДПС у м. Києві з не проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 по 31.01.2018 з підстав, передбачених пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України, в межах встановленого абзацом першим п.102.1 ст.102 ПК України строку давності, та дії Головного управління ДПС у м. Києві пов`язані з виданням Наказу від 05.01.2024 № 17-п та направленням Повідомлення від 05.01.2024 № 3/26-15-24-02-07 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 й оформленням її результатів Актом перевірки від 20.02.2024.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2025 адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення (Форма "Р") Головного Управління Державної податкової служби у м. Києві від 21.03.2024 №7. №7, №7, №7, №7, визнано протиправною та скасовано Вимогу Головного Управління Державної податкової служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 21.03.2024 №Ф-21817, визнати протиправним та скасувати Рішення Головного Управління Державної податкової служби у м. Києві про застосування штрафних санкцій від 21.03.2024 №7, визнано протиправною та скасовано Податкову вимогу (Форма "Ф") Головного Управління Державної податкової служби у м. Києві від 09.05.2024 №0-2615, визнано протиправним та скасовано Рішення Головного Управління Державної податкової служби у м. Києві про опис майна у податкову заставу від 09.05.2024 №0-2615.

До суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, у якій просить суд відшкодувати на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн.

Від відповідача до суду надійшли заперечення щодо заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

На думку відповідача, позивачем не враховано, що предмет спору в цій справі не є складним, містить лише декілька епізодів спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених документів не є значним.

Вказує, що зазначений Позивачем розмір заявленої правничої допомоги є безпідставним та необґрунтованим, що в свою чергу не підлягає задоволенню з урахуванням зазначених обставин.

Відповідно до положень частини 1 та 2 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Частиною 3 статті 252 КАС України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд зазначає, що у зв`язку із розпочатою військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, Указами Президента України неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні, який діє і наданий час.

Відповідно до рішення Ради Суддів України від 24.02.2022 "Щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень ВРП та воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації", рекомендовано, зокрема, особливості роботи суду визначати виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні; по можливості відкладати розгляд справ (за винятком не відкладних судових розглядів), зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя; справи, які не є невідкладними, розглядаються лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження; процесуальні строки по можливості продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану.

Враховуючи встановлення на території України воєнного стану та недопущення створення можливої небезпеки для життя учасників справи, суд дійшов висновку про необхідність розгляду вищевказаної заяви у порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі №320/42564/24 про стягнення судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з частинами третьою та п`ятою статті 143 КАС якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положенням частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з пункту 1 частини третьої статті 134 КАС України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

З наведеної норми вбачається, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Отже, розподілу підлягає навіть кредиторська заборгованість позивача перед адвокатом зі сплати витрат на професійну правничу допомогу, надання якої підтверджується відповідними доказами.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 85211544) та постанові від 20.12.2019 у справі №903/125/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 86504028).

Відповідно до положень частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 6 статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною сьомою статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведених положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний з позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі №810/4749/15 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 76397938).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії", заява №34884/97, п.30).

У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Водночас, надання такої оцінки можливо, виходячи з аналізу частини шостої статті 134 КАС України, виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.12.2019 у справі №520/1849/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 86504176).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону №5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076).

Статтею 19 Закону №5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону №5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що 02.09.2024 між Адвокатським бюро «Гончар та партнери» (далі - бюро), з однієї сторони та ОСОБА_1 (далі - клієнт/позивач), з іншої сторони, було укладено Договір №02/09 про надання правничої (правової) допомоги у відповідності до п.1.1. якого бюро зобов`язується надавати клієнту правничу (правову) допомогу в об`ємах та у строки, що передбачені цим Договором, а клієнт надавати бюро всі необхідні для виконання даного Договору матеріали, інформацію, документацію тощо, прийняти і оплатити надану правничу (правову) допомогу в розмірах, порядку і формах, передбачених цим Договором.

Згідно пункту 1.2. Договору, клієнт доручає, а бюро приймає на себе зобов`язання:

Підпункт 1.2.1. Проаналізувати матеріали документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотриманням законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за періоди з 01.01.2017 по 31.01.2018 та з 27.09.2021 по 24.11.2021 (Акт, ППР, Податкові вимоги, Рішення ГУ ДПС у м. Києві та інші документи).

Підпункт 1.2.2. Надати консультацію Клієнту та рекомендації щодо правової позиції.

Підпункт 1.2.3. Підготувати позовну заяву до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування ППР від 21.03.2024, №№ 7, 7, 7, 7, 7, Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 21.03.2024 № Ф-21817, Рішення про застосування штрафних санкцій від 21.03.2024 №7, Податкової вимоги від 09.05.2024 №0-2615, Рішення про опис майна у податкову заставу від 09.05.2024 №0-2615, визнання незаконними бездіяльності та дій контролюючих органів з прийняття інших рішень.

Відповідно до пункту 3.1. Договору, вартість 1 години правничої допомоги становить - 2 000,00 грн. без ПДВ.

Пунктом 3.2. Договору, сторони домовилися, що вартість правничої допомоги передбаченої підпунктами 1.2.1. - 1.2.3. пункту 1.2. Договору становить:

- правовий аналіз матеріалів документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотриманням законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за періоди з 01.01.2017 по 31.01.2018 та з 27.09.2021 по 24.11.2021 (Акт, ПП рішення, Податкові вимоги, Рішення ГУ ДПС у м. Києві та інші документи) - 4 години робіт, вартість 8 000,00 грн. без ПДВ;

- надання консультації Клієнту та рекомендації щодо правової позиції - 1 година робіт вартість 2 000,00 грн. без ПДВ;

- підготовка позовної заяви до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування ППР від 21.03.2024, №№ 7, 7, 7, 7, 7, Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 21.03.2024 № Ф-21817, Рішення про застосування штрафних санкцій від 21.03.2024 № 7, Податкової вимоги від 09.05.2024 № 0-2615, Рішення про опис майна у податкову заставу від 09.05.2024 № 0-2615, визнання незаконними бездіяльності та дій контролюючих органів з прийняття інших рішень - 15 годин робіт, вартість 30 000,00 грн. без ПДВ.

Згідно пункту 3.4. Договору, виконані роботи оформлюються Актом надання послуг, який підписується Сторонами. Одностороння відмова від підписання Акту надання послуг не допускається. У разі не повернення Клієнтом підписаного Акту надання послуг протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання, роботи вважаються такими, що прийняті.

04.09.2024 між бюро та клієнтом був підписаний Детальний опис робіт (надання послуг) по Договору №02/09 про надання правничої (правової) допомоги від 02.09.2024.

05.09.2024 між сторонами був підписаний Акт надання послуг №52 на суму 40 000,00 грн. У відповідності до Акту надання послуг, Договору про надання правничої (правової) допомоги від 02.09.2024 №02/09 вбачається, що сторони погодили надані послуги та претензій одна до одної не мають.

02.10.2024 позивачем сплачено по Договору про надання правничої (правової) допомоги №02/09 від 02.09.2024 - 40000,00 грн, що підтверджується квитанцією від 02.10.2024 про надходження суми 40000,00 грн.

До заяви позивачем додані письмові докази судових витрат:

1. Копія Договору №02/09 про надання правничої (правової) допомоги від 02.09.2024.

2. Копія Детального опису робіт (надання послуг) від 04.09.2024 по Договору №02/09 про надання правничої (правової) допомоги від 02.09.2024.

3. Копія Рахунку №52 від 05.09.2024.

4. Копія Акту надання послуг №52 від 05.09.2024 на суму 40 000,00 грн.

5. Копія квитанції від 02.10.2024 про надходження суми 40 000,00 грн.

Відповідач, заперечуючи проти заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, всі її витрати на адвоката якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Надаючи оцінку обставинам пов`язаності заявлених до відшкодування витрат з розглядом судом цієї справи, суд зазначає, що не відповідають ознакам "неминучості" такі складові заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу: правовий аналіз матеріалів документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотриманням законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за періоди з 01.01.2017 по 31.01.2018 та з 27.09.2021 по 24.11.2021 (Акт, ПП рішення, Податкові вимоги, Рішення ГУ ДПС у м. Києві та інші документи) - 4 години робіт, вартість 8000,00 грн. без ПДВ та надання консультації Клієнту та рекомендації щодо правової позиції - 1 година робіт вартість 2000,00 грн. без ПДВ.

Такі дії представника фактично охоплюють необхідність таких підготовчих дій як підготовка, оформлення та подання до суду позову.

Зокрема, Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі №922/2321/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 96172760) виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається.

Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї справи, з огляду на що вищевказані послуги, надані адвокатом, на загальну суму 10000 грн. не відповідають критерію "неминучості", а також охоплені за свою суттю іншою послугою, а тому не підлягають розподілу.

Суд зауважує, що наведене зменшення вартості витрат на правничу допомогу не стосується оцінки співмірності таких витрат (що може здійснюватися виключно за наявності відповідного клопотання сторони про це), позаяк у даному випадку суд надає оцінку не вартості, а обсягу наданих послуг, що не є тотожним. При цьому, на переконання суду, ретельне дослідження обсягу витрат на правничу допомогу є обов`язком суду, виконання якого є запобіжником штучного збільшення недобросовісними учасниками процесу вартості судових витрат шляхом необґрунтованого включення до їх обсягу робіт (послуг), які фактично не виконувалися (не надавалися), або охоплюються іншими роботами (послугами), або не пов`язані критерієм "неминучості" з розглядом справи тощо. Отже, оцінка обсягу та складових наданих представником послуг та їх відношення до розгляду справи (у тому числі через критерій "неминучості") має передувати оцінці розміру таких послуг на предмет їх співмірності зі складністю справи, витраченим часом, ціною позову тощо.

Що стосується іншої частини правничої допомоги - підготовка позовної заяви до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування ППР від 21.03.2024, №№ 7, 7, 7, 7, 7, Вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 21.03.2024 № Ф-21817, Рішення про застосування штрафних санкцій від 21.03.2024 № 7, Податкової вимоги від 09.05.2024 № 0-2615, Рішення про опис майна у податкову заставу від 09.05.2024 № 0-2615, визнання незаконними бездіяльності та дій контролюючих органів з прийняття інших рішень - 15 годин робіт, вартість 30000,00 грн. без ПДВ, суд зауважує, що відповідач не надав суду достатньо обґрунтованих пояснень стосовно того, у чому саме полягає неспівмірність цієї суми зі складністю справи, зокрема, того, що заявлена сума не відповідає ринковим цінам на аналогічні послуги (з наданням підтверджувальних доказів); яка, на думку відповідача, сума є співмірною зі складністю справи тощо. Отже, заперечення відповідача є немотивованими та документально не підтвердженими.

У той же час, суд зазначає, що рішенням у цій справі позов був задоволений частково, а згідно з положеннями частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань - Головного управління ДПС у м. Києві, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, заява представник позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

Керуючись статтями 132, 134, 143, 241-246, 252, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Заяву представника позивача Гончар Людмили Вікторівни про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в адміністративній справі №320/42564/24 - задовольнити частково.

2. Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини додаткового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Суддя Щавінський В.Р.