Справа № 640/35019/21
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні відводу судді

28 липня 2025 року № 640/35019/21

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Войтовича І.І. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправним та таким, що не відповідає актам вищої юридичної сили, рішення в частині, визнання протиправними дій, скасування рішення в частині,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) , в якому просить суд:

- визнати протиправним та таким, що не відповідає актам вищої юридичної сили, положення пункту 3.1 протоколу Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 28.10.2021 № 68,

- визнати протиправними дій Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо заборони на території міста Києва з 01.11.2021 користуватися послугами громадського транспорту без наявності негативного результату тестування або документа, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації,

- скасувати положення пункту 3.1 протоколу Постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 28.10.2021 № 68.

05 липня 2022 року Окружний адміністративний суд міста Києва своєю ухвалою прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Відповідно до Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-ІХ ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва; утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; визначено територіальну юрисдикцію Київського міського окружного адміністративного суду, яка поширюється на місто Київ.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа надіслана до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

01.10.2024 адміністративна справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду для подальшого розгляду та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена судді Войтович І.І.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2024 адміністративну справи прийнято до провадження, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження одноособово суддею Войтович І.І.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року позову заяву залишено без розгляду у зв`язку з тим, що позивач чи його представник не прибув у судове засідання 05.11.2024 та 04.12.2024 без поважних причин, про причини неявки не повідомив.

Шостий апеляційний адміністративний суд 09 червня 2025 року своєю постановою апеляційну скаргу позивача задовольнив, ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2024 року скасував, а справу направив для продовження розгляду до суду першої інстанції.

13.06.2025 наведена вище адміністративна справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду передана на розгляд судді Войтович І.І.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 24.06.2025 дану адміністративну справу прийнято до провадження та ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Разом з тим, 24.07.2025 відділом діловодства суду зареєстровано заяву подану ОСОБА_1 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Войтовича І.І. в адміністративній справі № 640/35019/21.

У поданій заяві позивач вказує на те, що вважає суддю упередженим, оскільки, на його думку, винесення ухвали про залишення адміністративної справи №640/35019/21 без розгляду, яка в подальшому була скасована апеляційною інстанцією, свідчить про наявність заздалегідь сформованого погляду на справу, що на думку позивача може вплинути на об`єктивність і неупередженість при подальшому розгляді адміністративної справи, тому вважає, що суддя може вчиняти дії на подальше ухвалення упереджених рішень у цій справі.

Позивач вказує, що наведені у сукупності обставини свідчать про порушення принципу верховенства права, що є переконливим доказом упередженості судді при здійсненні правосуддя та вказані обставини є підставою для відводу суддів відповідно до пункту 2, 4 частини першої статті 36 КАС України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.07.2025 у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 від 24.07.2025 про відвід судді Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І. в адміністративній справі № 640/35019/21- відмовлено. Матеріали адміністративної справи № 640/35019/21, - передано до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин 3, 4 статті 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

У відповідності до вказаних вище норм заява позивача про відвід судді Войтовича І.І. у справі №640/35019/21 автоматизованою системою документообігу суду була розподілена судді Колесніковій І.С., що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2025 року.

Згідно вимог частини 11 статті 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Перевіривши доводи та аргументи заяви позивача про відвід судді, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно частини 3 статті 39 КАС України відвід повинен бути вмотивованим. Тобто для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. У рішенні ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Як встановлено судом, підставою для відводу головуючому судді позивач зазначає незгоду з ухвалою суду про залишення позовної заяви без розгляду, та в подальшому продовження розгляду справи за наслідками апеляційного оскарження.

Відтак, позивач виявляє свою незгоду із процесуальним рішенням та діями судді під час розгляду адміністративної справи.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 (далі - Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

У низці рішень Європейський суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) Суд намагається більш широко підходити до вирішення питання щодо впливу «досудової» діяльності судді на рівень безсторонності суду.

Так, у справі «Нортіер проти Нідерландів» ЄСПЛ зауважив, що «один лише факт про те, що суддя приймав рішення на досудовому етапі не можна вважати підставою для сумнівів щодо його безсторонності; основне значення у справі мають обсяг і характер цих рішень».

Європейський суд з прав людини і у рішенні Суду від 10 грудня 2009 в справі «Мироненко і Мартенко проти України» констатував порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Цим рішенням Європейським судом визнано порушення принципу безсторонності суду. Так, у п. 66, 69 і 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. б Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

ЄСПЛ у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Відтак, незгода з процесуальними рішеннями судді, не може бути підставою для відводу судді. Заява містить лише доводи, що стосуються незгоди з прийняттями суддею рішенням, що є виключно припущенням про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами, а процедура висловлення такої незгоди та оскарження таких судових рішень чітко регламентована законодавством та не може бути підставою для відводу судді.

Проаналізувавши викладені в заяві позивача доводи, суд дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу головуючого судді Войтовича І.І. у даній справі. Зокрема, заява не містить посилання на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають участь судді Войтовича І.І. у розгляді даної справи відповідно до статті 36 КАС України, а доводи заяви та зазначені у ній міркування зводяться до припущень та не доводять наявності обставин, які викликали б сумнів у неупередженості або об`єктивності судді при розгляді даної справи.

Будь-яких інших обґрунтувань для відводу судді Войтовича І.І., перелік яких визначено статтею 36 КАС України позивачем не наведено.

Одночасно суд звертає увагу на положення статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до яких суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу судді Войтовича І.І. у даній справі, а тому заява позивача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Київського окружного адміністративного суду, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 - про відвід судді Войтовича І.І. в адміністративній справі № 640/35019/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняту за наслідками розгляду справи.

Суддя Колеснікова І.С.