Справа № 380/14191/25
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань відводу

25 липня 2025 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Карп`як О.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву відповідача про відвід судді Чаплик І.Д., у справі за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебуває справа № 380/14191/25 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) до ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ), в якому просить суд стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до бюджету податковий борг у сумі 7347, 80 грн.

Ухвалою від 16.07.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішено розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання.

23.07.2025 о 11.35 відповідач подала заяву про відвід судді Чаплик І.Д.

Суддя Чаплик І.Д., дійшла висновку про необґрунтованість заяви відповідача про відвід судді Чаплик І.Д, в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу. Передала заяву відповідача про відвід судді Чаплик І.Д. разом з матеріалами адміністративної справи №380/14191/25 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу до канцелярії Львівського окружного адміністративного суду для реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду та визначення судді для її розгляду в порядку, визначеному статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2025 року, дану справу передано судді Карп`як О.О., для вирішення питання про відвід судді Чаплик І.Д.

У заяві про відвід відповідач зазначає, що є почесним адвокатом України, адвокатом Збройних Сил України при Генеральному штабі Збройних Сил України. Адвокати ЗСУ створені за ініціативи активних та небайдужих жінок-адвокатів Збройних Сил України, яку підтримав в квітні 2022 року Головнокомандувач Збройних Сил України ОСОБА_2 .

В 2024 році відповідача нагороджено Радою національної безпеки і оборони України за вагомий внесок у справу гарантування національної безпеки і оборони України в умовах воєнного стану.

Також відповідач є членом Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури (з 2017 по 2022) та екс-членом Міжнародної організації адвокатів (ІВА). З початку заснування, з 2014 року є членом Комітету законотворчих ініціатив НААУ.

Як кандидат в народні депутати на позачергових виборах до Верховної Ради України в 2014 р., відповідач здобула підтримку близько 5000 виборців у мажоритарному виборчому окрузі.

З 2019 року відповідач є кандидатом на посаду судді апеляційного суду загальна спеціалізація (кримінальна юрисдикція), а з 2023 року кандидатом на посаду судді апеляційного суду загальної юрисдикції (цивільна спеціалізація) і допущена до конкурсного відбору в 2024 р., а в жовтні 2024 року успішно здала кваліфікаційний іспит на знання законодавства у Вищій кваліфікаційній комісії суддів України.

Також відповідач вказала, що є аспіранткою Ужгородського національного університету (кафедра кримінального права) з 2018 по 2022 роки, де спільно із завідувачем кафедри кримінального права та правоохоронної діяльності, к.ю.н., доцентом, видала науковий посібник по якому і зараз навчаються студенти вищих навчальних закладів України і який знаходиться в Національній бібліотеці України ім..В.І.Вернадського.

Дана заява про відвід судді зокрема мотивована наступним (мовою оригіналу):

« 11 липня 2025 р. до Львівського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов від ГУ ДПС у Львівській області до мене як до фізичної особи про стягнення податкового боргу на підставі ст. 194, 242, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16.07.2025 р. відкрито провадження у адміністративній справі.

17.07.2025 р. мною подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та порушенням юрисдикції.

Станом на 22.07.2025 р. суд не вчинив жодних процесуальних дій з помилково і передчасно відкритим провадженням. Надав можливість позивачу посягати на мої кошти та втручатись в моє особисте життя. Зокрема суд відкриваючи провадження у справі вже встановлював мою адресу, дату народження, РНОКПП - що є конфіденційною інформацією з обмеженим доступом. Стаття 194 КАС України на яку послався позивач у позовній заяві регулює порядок судового засідання. Стаття 242 КАС України - законність і обґрунтованість судового рішення. Стаття 245 КАС України - повноваження суду при вирішенні справи Стаття 246 КАС України - зміст рішення.

Тому суд відкрив провадження у справі за відсутності правових підстав позову. Суд не може формувати позовні вимоги замість позивача і не має повноважень щодо розпорядження предметом спору. Позивач подав до суду позовну заяву оформлену неналежним чином. В позовній заяві позивач зазначає, що ніби-то у мене, як у фізичної особи є заборгованість з податку на доходи фізичних осiб, що сплачується фізичними особами за результатами рiчного декларування (11010500) - 7 347,80 грн;- Нараховано платником самостійно основного платежу, Податкова декларацiя про майновий стан i доходи № 17272284 вiд 25.03.2019 терм.спл. 31.07.2019 на суму 12 151,93 грн. не сплачений залишок станом на 06.06.2025 становить 6 629,27 грн. Та нараховані двічі штрафні санкції і пеня. Тобто крайній термін сплати залишку несплаченого податку 6629,27 грн. 31.07.2019 року. Зараз 2025 рік. Тобто термін позовної давності давно минув. І під час вирішення питання відкриття провадження суд жодним чином не перевірив пропуск термін позовної давності звернення до суду. В позовній заяві позивач також зазначає, що надсилав мені відповідно до ст.59 Податкового кодексу України податкову вимогу від 12.12.2023 року № 0-1301, яку надіслано/вручено платнику податків. Згідно ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень. З грудня 2023 року, з часу надіслання вимоги №0-1301, минуло значно більше трьох місяців для звернення до суду позивачем. З липня 2019 року минуло значно більше 1095 днів для можливості стягнення залишку задекларованого податку на доходи фізичних осіб. Тобто у будь-якому разі позивач пропустив і строк звернення до суду і строк стягнення залишку заборгованості по сплаті податку...

...Вважаю суддя Львівського окружного адміністративного суду Чаплик І.Д. відкривши провадження у справі в якій грубо пропущено строк звернення до суду та не відреагувавши у встановленому законом порядку на мою заяву від 17.07.2025 р., порушує принцип об`єктивності, безсторонності та неупередженості та виявляє прихильність до сторони позивача - суб`єкта владних повноважень. Вважаю суддя дискримінує мене як платника податків, і має намір розглядати питання стягнення залишку заборгованості по якій минув термін давності і яка підлягає списанню….».

Розглянувши подану відповідачем заяву, дослідивши наведені у заяві про відвід доводи та підстави відводу, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 3, 4 та 11статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України) питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першоюстатті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 1статті 36 КАС України суддя не може брати участь в розгляді адміністративної справи та підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 39 КАС України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Відповідно до ч. 2 статті 36 КАС України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Із системного аналізу підстав, наведених в ст. ст. 36, 37 КАС України, слідує, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Водночас, суд зазначає, що для того, щоб ці обставини були покладені в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Натомість відповідач не наводить жодної з вищеперерахованих підстав, якими вона обґрунтовує заявлений судді відвід.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 у рішенні Європейського суду з прав людини "Ветштайн проти Швейцарії" викладено правовий висновок відповідно до якого суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2009 у справі "Білуха проти України" зазначено, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відповідно до Основних принципів незалежності судових органів (схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29.11.1985 та 13.12.1985), незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів і дотримуватися її. При цьому, не повинно мати місця неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя.

Згідно Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, не зважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їхні причини.

З аналізу практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), вбачається, що останнім визначено концептуальні підходи до тлумачення статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

На думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової цього поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказано, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість чи порушення принципу безсторонності.

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності такого судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 10.05.2018 в адміністративній справі №800/592/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 73903174).

Розглянувши заяву відповідача про відвід судді Чаплик І.Д., проаналізувавши наведені відповідачем аргументи, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки вмотивованих доводів та доказів упередженості судді Чаплик І.Д., в подальшому розгляді справи, відповідач не навів та не надав.

Водночас, за змістом заяви відповідач висловлює незгоду з тим, що суддя Чаплик І.Д., відкрила провадження у справі в якій на думку відповідача грубо пропущено строк звернення до суду та не відреагувавши у встановленому законом порядку на заяву відповідача від 17.07.2025 р., про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та порушенням юрисдикції.

Слід зазначити, що відповідно до вимог частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що згідно з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Крім того, відповідно до правових позицій, висловлених Верховним Судом в ухвалах від 31.10.2023 у справі № 990/278/23, від 23.11.2023 у справі № 380/17241/22 не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Також суд вважає наголосити на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Інших підстав, передбачених статтями 36 та 37 Кодексу адміністративного судочинства України для відводу судді Чаплик І.Д., які б підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у неупередженості, судом не встановлено.

За таких умов суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено наявність об`єктивних підстав для відводу судді, які передбачені статтями 36-37 КАС України, відтак заява представника позивача про відвід судді Чаплик І.Д., не відповідає вимогам ст. 39 КАС України щодо її обґрунтованості та вмотивованості, тому у її задоволенні належить відмовити.

Керуючись статтями 36-40, 248, 256, 294 КАС України, суд,

у х в а л и в:

в задоволенні заяви відповідача про відвід судді Чаплик І.Д., в адміністративній справі №380/14191/25 - відмовити.

Адміністративну справу №380/14191/25 разом з усіма матеріалами повернути судді Чаплик І.Д., для продовження розгляду справи по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна