Справа № 420/12223/25
Суддя: Барвенко В. К.
Дата ухвалення: 2025-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/504/64/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2025смт.Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді -Барвенко В.К.,

секретаря Ориник М.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до Відділу Поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, про визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Мотивуванням позову стало те, що 10.10.2024 р. ОСОБА_2 було безпідставно затримано, застосовано кайданки, доставлено до відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, де він утримувався після складання протоколу адміністративного затримання, а загальний строк затримання перевищив три години.

ОСОБА_2 було затримано у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП та доставлено до відділу поліції для складання протоколу адміністративного затримання.

Позивач вважає, що відповідачем вчинено протиправні дії щодо затримання ОСОБА_1 , а також дії щодо доставлення ОСОБА_2 до Відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області та дії щодо утримання ОСОБА_1 у Відділі поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області у зв`язку із вчиненням правопорушення, кваліфікованого за ст. 210 КУпАП для складання адміністративних матеріалів.

Розгляд справи відбувся у відсутність позивача.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надіслав.

Рух справи в суді першої інстанції.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними було передано на розгляд Комінтернівського районного суду Одеської області за підсудністю, оскільки предметом спору є законність дій відповідача щодо затримання, доставлення та утримання позивача у зв`язку із вчиненням правопорушення, кваліфікованого за ст. 210 КУпАП, тобто позовні вимоги стосуються рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, а такі справи відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20, статті 286 КАС України, статті 288 КУпАП вирішуються місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 12 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Розгляд даної адміністративної справи проводити в порядку та за правилами ст. 286 КАС України.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.05.2025 року відкрито спрощене провадження у справі.

Сторони повідомлені про дату час та місце проведення судового розгляду, відповідно до ст. 205 КАС України суд вважав можливим розгляд справи за наявними матеріалами.

Встановлені судом фактичні обставини.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії Серії 12 ААД № 073765 від 01.08.2024 р. ОСОБА_3 є людиною з інвалідністю ІІ групи.

Інвалідність встановлена до 01 вересня 2025 р.

Відповідно до Розписки № 1030, 28.09.2024 р. ОСОБА_3 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою на оформлення відстрочки.

Відповідно до відомостей із застосунку Резерв+, інформація про наявність у ОСОБА_2 відстрочки строком до 09.11.2024 р. відображалися у застосунку Резерв+ станом на 13 год. 11 хв. 10.10.2024 р.

Згідно з протоколом адміністративного затримання від 10.10.2024 р. № 088291, складеного ДОП СП відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції Герасімовим О.М., ОСОБА_1 було затримано 10.10.2024 р. о 17 год. 20 хв. у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП та доставлено до відділу поліції для складання протоколу адміністративного затримання та звільнено о 20 год. 07 хв.

Згідно із рапортами дільничного офіцера поліції Сектору превенції відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 головного управління поліції в Одеській області Дмитра Вальчуковського та заступника начальника Сектору превенції відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 головного управління поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 гр. ОСОБА_1 згідно бази ІПП Цунамі перебуває в розшуку за ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особа, яка ухиляється від призову та постановки на військовий облік та 10.10.2024 р. був затриманий для складання адміністративних матеріалів за ст. 210 КУпАП.

Із рапорту дізнавача СД ВП № 2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції Станіслава Хмельовського вбачається, що ОСОБА_5 10.10.2025 р. повідомив доставленого до ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області для складання адміністративних матеріалів ОСОБА_2 про підозру у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Із відповіді Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги на адвокатський запит адвоката Грицак К.В. вбачається, що про факт затримання ОСОБА_2 центр не повідомлявся.

Із відеозапису № 6317 вбачається, що дії працівників поліції, спрямовані на оголошення повідомлення про підозру, були здійснені до початку доставлення ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак після складення та оголошення протоколу адміністративного затримання.

Із відеозапису № 4049 вбачається, що ОСОБА_3 був доставлений до відділу поліції у кайданках, а у відділі поліції ОСОБА_6 повернули телефон. Разом із тим, поліцейський ОСОБА_7 зазначив, що вилучення телефону було здійснено, щоб він не розбився.

Із відеозапису, зафіксованого на камеру відеоспостереження, розташованої на будівлі, встановлено, що ОСОБА_2 було фактично затримано 10.10.2024 р. о 16.21.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення від 10.10.2024 р., складеного офіцером адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , ОСОБА_1 10 жовтня 2024 року о 19 год. 30 хв. в умовах особливого періоду, при особистому зверненні до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 у порушення ч. 2 п. 10 Додатку № 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів не мав при собі військово-облікових документів під час особистого звернення, чим вчинив правопорушення, кваліфіковане за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Звертаючись до суду першої інстанції, позивач вказував, що протокол про адміністративне правопорушення має бути складено саме за те порушення, у зв`язку із яким було здійснено затримання та подальше доставлення особи до ТЦК та СП, оскільки адміністративне затримання є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, а провадження здійснюється на у зв`язку із вчиненням правопорушення, про що складається протокол.

Позивач зазначає, що у даному випадку ОСОБА_1 було затримано у зв`язку із вчиненням правопорушення, кваліфікованого за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, а протокол про адміністративне правопорушення, для складання якого здійснювалося затримання та подальше доставлення ОСОБА_2 до ТЦК та СП, складено за інше правопорушення, кваліфіковане за ч. 3 ст. 210 КУпАП, суть якого полягає у відсутності при собі військово-облікових документів під час особистого звернення, що могло бути як вчинено так і виявлено тільки під час звернення до ТЦК та СП, яке відбулося вже після затримання, відповідно, на момент затримання не існувало дійсних підстав для затримання. Тобто фактично адміністративне затримання здійснено поза межами провадження, та без реальної мети.

Окрім того, позивач зазначає, що відповідно до абз. 8 ст. 259 КУпАП, ч. 5 ст. 24 ЗУ Про національну поліцію, п. 16 та п. 54 Постанови КМУ № 560, ОСОБА_2 мали одразу та якнайшвидше доставити до найближчого ТЦК та СП. Однак, у даному випадку, ОСОБА_2 затримали із порушенням правової процедури, доставили до відділу поліції, де безпідставно утримували навіть після складення протоколу про адміністративне затримання.

Релевантні джерела права та висновки суду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена Наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3 протоколи про адміністративні правопорушення, кваліфіковані за ст. 210, 210-1 КУпАП, складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до абз. 15 п. 79 Порядку організаціі? та ведення віи?ськового обліку призовників, віи?ськовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487 Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 ЗУ Про національну поліцію за зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, беруть участь у здійсненні заходів щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів спільно з представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також здійснюють адміністративне затримання та доставлення до цих центрів та органів призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 56 Порядку організаціі? та ведення віи?ськового обліку призовників, віи?ськовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487, та пунктом 16 Постанови КМУ Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період від 16 травня 2024 р. № 560 визначено, що за зверненням ТЦК та СП національна поліція здійснює адміністративне затримання та доставлення осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 та 210-1 КУпАП, до найближчого ТЦК та СП.

Відповідно до ст. 260 КУпАП про адміністративне затримання є заходом забезпечення провадження у справах про адміністивні правопорушення.

Відповідно до п. 8 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена Наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3 складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення формуються у справу про адміністративне правопорушення (далі - справа).

Відповідно до п. 9 Інструкції матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП.

Відповідно до п. 10 Інструкції розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (додаток 4) (далі - постанова).

Як вбачається із протоколу адміністративного затримання, ОСОБА_2 було затримано та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв`язку із вчиненням правопорушення, кваліфікованого за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, однак у протоколі про адміністративне правопорушення, який було складено після затримання та доставлення ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено, що ОСОБА_3 не мав при собі військово-облікових документів під час особистого звернення до ТЦК та СП, чим порушив ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Таким чином, адміністративне затримання було застосовано не для забезпечення провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що оскільки у позивача у застосунку резерв + перебувала відмітка, яка на момент його адміністративного затримання давала йому право на відстрочку, та фактично і юридично підтверджувала таке право, то і правових підстав для адміністративного затримання особи не було.

Відповідно до ст. 261 КУпАП органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

Відповідно до п. 2 Постанови КМУ від 28 грудня 2011 р. № 1363 Про затвердження Порядку інформування центрів з надання безоплатної правничої допомоги суб`єкт подання інформації повідомляє відповідному регіональному/міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги, про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім випадків адміністративного затримання, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника, негайно з моменту затримання особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 ЗУ Про національну поліцію відлік часу утримання затриманої фізичної особи в спеціально відведених для цього приміщеннях рахується з моменту її фактичного затримання.

Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою.

Судом встановлено, що протокол адміністративного затримання було складено не на місці затримання, а вже після доставлення ОСОБА_2 до відділу поліції.

Із відповіді Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги на адвокатський запит адвоката Грицак К.В. вбачається, що про факт затримання ОСОБА_2 центр не повідомлявся. Разом із цим, про випадок затримання відповідач мав повідомити негайно після фактичного затримання.

Відповідно до ст. 265 КУпАП вилученню підлягають виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення. Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Судом досліджено відеозапис, який наданий Позивачем зі змісту якого встановлено, що ОСОБА_3 був доставлений до відділу поліції у кайданках, а у відділі поліції ОСОБА_6 повернули телефон.

Разом із тим, поліцейський ОСОБА_7 зазначив, що вилучення телефону було здійснено, щоб він не розбився.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вилучення телефону було здійснено безпідставно, та із порушенням порядку відібрання речових доказів.

Відповідно до ст. 263 КУпАП адміністративне затримання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, може тривати не більш як три години.

У протоколі адміністративного затримання зазначено, що ОСОБА_2 затримано 10.10.2024 р. о 17 год. 20 хв., а звільнено о о 20 год. 07 хв.

Однак, із наданого Позивачем відеозапису встановено, що ОСОБА_2 було фактично затримано 10.10.2024 р. о 16.21, тобто на годину раніше, ніж про це вказано у протоколі.

Відтак, строк адміністративного затримання перевищив три години.

Відповідно до Постанови ВС від 08.07.2020 р. у справі № 463/1352/16-а процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Пунктом 56 Порядку організаціі? та ведення віи?ськового обліку призовників, віи?ськовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487, та пунктом 16 Постанови КМУ Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період від 16 травня 2024 р. № 560 визначено, що за зверненням ТЦК та СП національна поліція здійснює адміністративне затримання та доставлення осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 та 210-1 КУпАП, до найближчого ТЦК та СП.

Окрім того, що вищевказані норми чітко визначають, що особу має бути доставлено до найближчого ТЦК та СП, вказаний висновок узгоджується із ст. 259 КУпАП, відповідно до якої з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено в поліцію, в підрозділ Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена Наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3 протоколи про адміністративні правопорушення, кваліфіковані за ст. 210, 210-1 КУпАП, складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Із урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про протиправність дій Відповідача щодо доставлення ОСОБА_2 до відділу поліції, а не до найближчого ТЦК та СП.

Відповідно до абз. 8 ст. 259 КУпАП доставлення порушника має бути проведено в можливо короткий срок.

Із поданого позивачем відеозапису було встановлено, що після складення та оголошення протоколу затримання Позивач та його представник вимагали Відповідача дотримуватись правової процедури та доставити ОСОБА_2 до ТЦК та СП, однак натомість ОСОБА_6 почали зачитувати повідомлення про підозру.

Повідомлення про підозру є процесуальною дією, яка регулюється нормами КПК. Разом із тим, Відповідачем не надано доказів на підтвердження наявності підстав для затримання ОСОБА_2 у провадженні, в рамках якого було здійснено дії щодо оголошення про підозру.

Суд нагадує, ні КУпАП, ні КАС України не передбачають можливості примусового утримання особи для здійснення повідомлення про підозру.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги протиправність затримання та протиправність доставлення ОСОБА_2 до відділу поліції, які передували утриманню ОСОБА_2 у відділі поліції, суд приходить до висновку про те, що дії Відповідача щодо утримання ОСОБА_2 у відділі поліції є протиправними.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правничою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.

У Рішенні ЄСПЛ у справі Grinenko v. Ukraine, у справі Malyk v. Ukraine, Суд наголошував, що затримання без достатніх правових підстав суперечить ст. 5 Конвенції, та перевірка його законності повинна бути ефективною та здійснюватися без зволікань.

Відповідно до ст. 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи та законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові КАС ВС від 26.12.2019 року у справі №724/716/16-а, відповідачем у справах про оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

У вищевказаному Рішення оскаржувалась Постанова, прийнята службовою особою від імені органу, із яким службова особа перебуває у трудових відносинах. Суд зробив висновок, що належним відповідачем є саме орган державної влади, оскільки службова особа такого органу діяла на виконання повноважень, покадених на орган.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 267 КУпАП адміністративне затримання може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 139, 241, 257-262, 293-295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділ Поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання дій протиправними - задовольнити.

Визнати дії, здійснені 10.10.2024 р. Відділом поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області щодо затримання ОСОБА_1 - протиправними.

Визнати дії, здійснені 10.10.2024 р. Відділом поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області щодо доставлення ОСОБА_2 до Відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області у зв`язку із вчиненням правопорушення, кваліфікованого за ст. 210 КУпАП для складання адміністративних матеріалів - протиправними.

Визнати дії, здійснені 10.10.2024 р. Відділом поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області щодо утримання ОСОБА_1 у Відділі поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області у зв`язку із вчиненням правопорушення, кваліфікованого за ст. 210 КУпАП для складання адміністративних матеріалів - протиправними;

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Барвенко В. К.