Справа № 420/7683/25
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7683/25
У Х В А Л А

28 липня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження клопотання позивача про поновлення процесуального строку для подання доказів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 24.03.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

18 квітня 2025 року позивач подав до суду клопотання про долучення доказів, в якому просив суд поновити строк для подання доказів та приєднати до матеріалів справи надані докази.

В обгрунтування поданого клопотання позивач зазначив, що позивач до подання позовної заяви я звертався до Комунальної установи «Трудовий архів м.Херсон» з проханням надати мені архівну довідку про заробітну плату (помісячно) за період роботи у Виробничо-комерційному підприємстві «Ритм» з 16.08.1995 року по 29.12.2000 рік.

Позивач зазначив, що цією довідкою він хотів підтвердити, що за період з роботи у Виробничо-комерційному підприємстві «Ритм» з 16.08.1995 року по 29.12.2000 рік позивачу нараховувалась заробітна плата, з якої кожного місяця відраховувались страхові внески, але Архівною установою надано довідку № 01-25/229 від 24.03.2025 року про те, що від зазначеного підприємства документи на зберігання не надходити.

Крім того, позивачем отримано довідку від ДНЗ «Херсонський професійний суднобудівний ліцей» № 16 від 15 квітня 2025 року, якою підтверджується, що у період з 01.09.1974 року по 16.07.1977 рік позивач дійсно навчався в міському професійно-технічному училищі № 5 м. Херсона Херсонської області.

За твердженням позивача, він не мав змоги надати зазначені документи раніше, оскільки у зв`язку з воєнним станом та постійними обстрілами міста Херсон, вказані установи тривалий термін надавали відповіді на заяви позивача, 17.04.2025 на електронну адресу надійшла довідка від ДНЗ «Херсонський професійний суднобудівний ліцей», після чого позивач одразу звернувся до суду із цією заявою.

Вирішуючи клопотання позивача про поновлення процесуального строку для подання доказів, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, 4, 5 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

Відповідно до ч.2, 4 ст.79 КАС України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Відповідно до ч.4 ст.9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

В свою чергу, Велика Палата Верховного Суду висловила та послідовно застосовує правову позицію, за змістом якої повноваження органів влади є законодавчо визначеними, а суд діє згідно з презумпцією «Jura novit curia» («Суд знає закони»).

Велика Палата Верховного Суду, зокрема зазначила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (пункти 84, 86 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.19 у справі № 917/1739/17), а також, що неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм (пункт 144 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.19 у справі № 487/10128/14-ц).

Цей принцип означає, що суд може самостійно, безвідносно до посилань сторін, обирати і застосовувати норми права до фактичних обставин спору. Саме таке тлумачення принципу «jura novit curia» («суд знає закони») наведено у постанові Верховного Суду від 10.01.23 у справі №600/2019/21-а.

Так, діючи в межах позовних вимог, з огляду на завдання суду та унормовані ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України принципи адміністративного судочинства, зокрема, принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд встановлює правову природу правовідносин сторін на підставі належно доведених сторонами обставин, в результаті чого визначає норму права, що підлягає застосуванню. Такі повноваження суду носять імперативний характер, що означає обов`язок суду надати правову кваліфікацію відносинам та визначити релевантну норму.

Суд також зазначає, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами ст.2 та ч.4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (постанова Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 у справі № 600/747/22-а, від 05.09.2023 у справі № 380/7760/20).

З огляду на викладене, зважаючи, що станом на час подання позовної заяви означені позивачем докази не могли бути подані з огляду на дату їх виготовлення, а також дотримання позивачем вимог КАС України щодо порядку подання доказів у випадку неможливості їх подання разом з позовною заявою, враховуючи, що строк подання доказів встановлений законом, суд дійшов висновку, що з метою повного, всебічного та обґрунтованого розгляду справи необхідно поновити позивачу процесуальний строк для подання доказів та приєднати до матеріалів справи подані позивачем докази 18.04.2025.

Керуючись ст. 8, 9, 79, 121, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про поновлення процесуального строку для подання доказів задовольнити.

Поновити позивачу процесуальний строк для подання доказів та приєднати до матеріалів справи докази, надані позивачем до суду 18.04.2025 вх.№ЕС37308/25.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро БАБЕНКО