Справа № 300/1663/25
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" липня 2025 р. справа № 300/1663/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про опис майна у податкову заставу та податкової вимоги
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
14.05.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, з огляду на таке.
На підставі наказу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 06.08.2024 №2667-п відповідач провів документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи платника податку ОСОБА_1 за період з 01.01.2022 до 31.12.2022, під час якої встановив, що фізична особа платник податків ОСОБА_1 за 2022 рік отримала дохід від АТ "КБ ПриватБанк" у вигляді анулювання (прощення) припинення зобов`язань за основною сумою кредиту на загальну суму 1 249 334,77 грн.
Отже, позивач порушив норми податкового законодавства зокрема, пп. 164.2.17 "д" п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. 179.7 ст. 179 ПК України в частині заниження податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету за 2022 рік у сумі 224 880,26 грн; пп. 1.2, пп. 1.3, п.161 пiдрозділу 10 Pозділу XX ПК України в частині заниження військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за 2022 рік в сумі 18 740,02 грн; пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 179.1 ст. 179 ПК України в частині неподання декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік.
20.05.2025 представник позивача подав відповідь на відзив, де зазначив, що з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб" №1383-IX від 13.04.2021 податкові наслідки (п. 165 ПК України) прощення іпотечних кредитів в іноземній валюті зазнала змін. Просив позовні вимоги задовольнити.
Розгляд даної справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням строку перебування головуючого судді в основній щорічній відпустці, в порядку черговості.
Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив такі обставини.
У ході проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки встановлено порушення ОСОБА_1 :
- пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. 179.7 ст. 179 ПК України в частині заниження податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету за 2022 рік у сумі 224 880,26 грн;
- пп. 1.2, пп. 1.3, п.161 пiдрозділу 10 Pозділу XX ПК України в частині заниження військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за 2022 рік в сумі 18 740,02 грн;
- пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 179.1 ст. 179 ПК України в частині неподання декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік.
"…Відповідно до наявної податкової інформації та згідно з відомостями інформаційних баз даних ГУ ДПС в Івано-Франківській області фізична особа платник податку ОСОБА_1 в 3-му кварталі за 2022 року отримав доходи, які згідно з 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п.п.164.2.17 "д" п.164.2 ст. 164, п.179.1 ст. 179 ПКУ підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та підлягають відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).
Проведеним аналізом отриманих відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів та інформації від АТ КБ ПриватБанк" в період з 01.01.2022 по 31.12.2022 фізична особа - платник податків ОСОБА_1 фактично отримав доходи у вигляді додаткового блага (126 ознака доходу) в розмірі 1249334,77 грн, повинен був задекларувати, однак в порушення вищевказаного її не задекларував і податкову декларацію не подав.
З метою підтвердження інформації до АТ КБ "ПриватБанк" направлено запит №6806/6/09-19-24-01-06 від 11.06.2024 про надання інформації та її документального підтвердження, щодо документів, які стали підставою для прощення (анулювання) залишку основної суми боргу (кредиту) боржнику.
Документальною позаплановою невиїзною перевіркою фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , встановлено, що ним в порушення вищесказаного, одержаний дохід від прощення основного боргу (126 ознака доходу) в сумі 1 249 334,77 грн не задекларовано і податок на доходи фізичних осіб в сумі 224 880,26 грн (1 249 334,77x18%) та військовий збір в сумі 18 740,02 грн (1 249 334,77x1,5%) з нього не сплачено…".
- № 025126/248, яким ОСОБА_1 визначена сума податкового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 281 100,33 грн, у тому числі за основним зобов`язанням у розмірі 224 880,26 грн та за штрафними санкціями у розмірі 56 220,07 грн;
- № 025138/248, яким ОСОБА_1 визначена сума податкового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 23 425,03 грн, у тому числі за основним зобов`язанням у розмірі 18 740,02 грн та за штрафними санкціями у розмірі 4 685,01 грн;
- № 025136/2408, яким до ОСОБА_1 застосований штраф у розмірі 340,00 грн.
Надаючи оцінку доводам сторін, суд враховує таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Положення ПК України суд застосовує в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до пп. 75.1.2 п.75.1 ст. ПК України документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Згідно із п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема:
отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (пп. 78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України);
платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, якщо їх подання передбачено законом (пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України).
Платник податку відповідно до пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України зобов`язаний до 1 травня року, що настає за звітним, подати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи до органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків (податковою адресою).
За правилами пп. 163.1.1 та пп.163.1.2 п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).
Відповідно до п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Підпунктом 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що додатковим благом є кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку.
При цьому, відповідно до пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.
Таким чином, визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, у тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.
Суд встановив, що 14.02.2008 між Закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) укладений Іпотечний договір, за умовами п. 1.1. Статті 1 якого предметом цього договору є надання Іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п.33.3 цього договору, в забезпечення виконання зобов`язань Іпотекодавця перед Іпотекодержателем, в силу чого Іпотекодержатель має право в разі невиконання Іпотекодавцем зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавця.
Згідно із п. 33.3 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором Іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: квартиру під номером АДРЕСА_2 відповідно до відомостей з Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. Предмет іпотеки загальною площею 120,7 кв.м., житловою площею 60,7 кв. м. і складається з 3 житлових кімнат.
Згідно п. 33.2 Іпотечного договору за цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань Іпотекодавця за кредитним договором №IFU0GA00000428 від 14.02.2008, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем та всіма додатковими договорами до нього, які будуть укладені між ними під час його дії. Кредитний договір по: поверненню кредиту, що надається у вигляді поновлюваної кредитної лінії, у термін з 14.02.2008 по 14.02.2028 включно, у розмірі 78 940,00 доларів США, з яких 65 000,00 доларів США надається на споживчі цілі, а 13 940,00 доларів США надається на сплату страхових платежів наданих на умовах та згідно порядку зазначених в пп.2.1.3, 2.2.7 кредитного договору.
Пунктом 16.7.2. Статті 16 Іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання будь-якого із зобов`язань за кредитним договором.
Як зазначалося судом вище, відповідно до наявної податкової інформації та згідно з відомостями інформаційних баз даних ГУ ДПС в Івано-Франківській області фізична особа платник податку ОСОБА_1 в 3-му кварталі за 2022 року отримав доходи, які згідно з 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п.п.164.2.17 "д" п.164.2 ст. 164, п.179.1 ст. 179 ПКУ підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та підлягають відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).
Проведеним аналізом отриманих відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів та інформації від АТ КБ ПриватБанк" в період з 01.01.2022 по 31.12.2022 фізична особа - платник податків ОСОБА_1 фактично отримав доходи у вигляді додаткового блага (126 ознака доходу) в розмірі 1249334,77 грн, повинен був задекларувати, однак в порушення вищевказаного її не задекларував і податкову декларацію не подав.
З метою підтвердження інформації до АТ КБ "ПриватБанк" направлено запит №6806/6/09-19-24-01-06 від 11.06.2024 про надання інформації та її документального підтвердження, щодо документів, які стали підставою для прощення (анулювання) залишку основної суми боргу (кредиту) боржнику.
За правилами пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).
Так, відповідно до абз. "д" пп. 164.2.17. п. 164.2. ст. 164 ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку.
Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.
Разом з тим, суд наголошує, що у випадку, якщо прощення основної суми боргу за кредитом пов`язане із набуттям Банком-Іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, тобто коли анулювання залишку заборгованості по кредиту відбулося шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, у боржника не виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.
Відтак, суд вважає, що прощення (анульовання) АТ КБ "ПриватБанк" за його самостійним рішенням зобов`язань ОСОБА_1 за кредитом, у цьому випадку, не є доходами позивача, які призводять до приросту показників її фінансового та майнового стану, а тому відсутні підстави вважати суму прощеного боргу додатковим благом платника податку ОСОБА_1 .
Варто відмітити, що реалізація Банком, як Іпотекодержателем, свого права звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов іпотечного договору не змінює суті зобов`язань, які виникли на підставі іпотечного договору, який забезпеченим іпотекою житлової нерухомості, тобто, не змінює правову природу забезпечених іпотекою взаємовідносин сторін.
Отже, незалежно від того, в який момент часу банком задоволені вимоги за рахунок предмета іпотеки, кредитний договір залишається таким, що забезпечений іпотекою.
13.04.2021 Верховна Рада України прийняла Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб" № 1383-ІХ (далі Закон №1383-ІХ), який набув чинності 23.04.2021.
Законом № 1383-ІХ підпункт 165.1.55 пункту 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України "Доходи, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу" доповнений абзацом третім такого змісту:
"основна сума боргу (кредиту) платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності".
Таким чином, починаючи з 23.04.2021 діє норма, якою передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума боргу (кредиту) платника податку за іпотечним кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою житлової нерухомості, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.
Отже, на день прийняття спірних ППР діяла визначена абз. 3 пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України умова, за якою сума прощеного боргу не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.
Окрім того, суд вважає, що сума прощеного боргу, яка визначена контролюючим органом лише на підставі довільних письмових повідомлень банку, без дослідження первинних документів, з`ясування суми основного боргу, анульованого (прощеного) банком у валюті наданого кредиту (доларах США), еквівалента анульованої (прощеної) у гривнях суми основного боргу у доларах США, дати такого прощення, суми боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на відповідну дату не є документально підтвердженою відповідачем.
Наявні у справі докази свідчать, що контролюючим органом не вжито заходів для перевірки отриманої ним інформації, що міститься в базі даних Державного реєстру фізичних осіб ДПС, зокрема, стосовно здійснених Банком операцій з анулювання (прощення) заборгованості, стану розрахунків за договором про іпотечний кредит, інших даних, що впливають на визначення податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору.
Також суд критично оцінює доводи відповідача про те, що Банком дотримані вимоги абз. "д" пп. 164.2.17. п. 164.2. ст. 164 ПК України щодо повідомлення ОСОБА_1 про прощення (анулювання) боргу у спосіб, визначений цією нормою, оскільки жодних доказів на підтвердження цих доводів відповідач суду не надав.
Враховуючи вищенаведене, винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення суд вважає необґрунтованими, оскільки вони не відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.
За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для нарахування позивачу податку на доходи фізичних осіб за 2022 рік та військового збору, а також для подання ОСОБА_1 податкової декларації про майновий стан за 2022 рік, відтак, скасовує ППР від 07.11.2024 № 025126/2408, № 025138/2408 та № 025136/2408.
Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про опис майна у податкову заставу платника податків від 13.02.2025 №683/09-19-13-15/13-03, суд зазначає таке.
За змістом статті 89 ПК України право податкової застави виникає:
89.1.1. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;
89.1.2. у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;
89.1.3. у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.
89.2. з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.
В разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".
У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.
Право податкової застави не поширюється на майно, визначене підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 цього Кодексу, на іпотечні активи, що належать емітенту та є забезпеченням відповідного випуску іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, на грошові доходи від цих іпотечних активів до повного виконання емітентом зобов`язань за цим випуском іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, а також на склад іпотечного покриття та грошові доходи від нього до повного виконання емітентом зобов`язань за відповідним випуском звичайних іпотечних облігацій.
Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, ПК України вказує, що право податкової застави виникає, зокрема, у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу в платника податків (підпункт 89.1.2 пункту 89.1 статті 89).
В спірному випадку, податкові повідомлення Головного управління ДПС в Івано- Франківській області від 07.11.2024 № 025126/2408, № 025138/2408, №025136/2408, на підставі якого виник податковий борг, є протиправними, як акти індивідуальної дії, з дня її прийняття. Отже, такі податкові повідомлення-рішення не створюють жодних позитивних правових наслідків, окрім тих, що пов`язані з їх протиправністю.
Податковий борг станом на 13.02.2025 (дату прийняття спірного рішення про опис майна в податкову заставу), податковий борг ОСОБА_1 виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 07.11.2024 № 025126/2408, № 025138/2408, №025136/2408 та заборгованості 2033,45 грн. за сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Як обґрунтовано вище - податкові повідомлення-рішення від 07.11.2024 №№025126/2408, 025138/2408, 025136/2408 є протиправними. Заборгованість 2033,45 грн зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є сплаченою.
За таких обставин, суд погоджується з представником позивача, що згадані податкові повідомлення-рішення не могли бути підставою для прийняття рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про опис майна у податкову заставу платника податків від 13.02.2025 №683/09-19-13- 15/13-03.
Отже, рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про опис майна у податкову заставу платника податків від 13.02.2025 № 683/09-19-13-15/13-03 є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, відповідно до ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню повністю.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 07.11.2024 №№025126/2408, 025138/2408, 025136/2408.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про опис майна у податкову заставу платника податків від 13.02.2025 №683/09-19-13-15/13-03.
Сторонам рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Микитюк Р.В.