Справа № 500/1968/25
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1968/25

18 липня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 29.01.2025 року звернувся до територіальних органів щодо призначення пенсії за віком. Страховий стаж позивача становить 40 років 1 місяць 28 днів відповідно до страхових даних, вказаних в електронному кабінеті ОСОБА_1 на сайті Пенсійного фонду України.

Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в листах від 06.02.2025 року, 14.02.2025 року та від 24.02.2025 року, підготовлених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, повідомило позивача, що відповідно до поданої ним заяви для призначення пенсії по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю страхового стажу.

Позивач вважає дані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки порушує його конституційне право на соціальний захист.

Ухвалою суду від 10.04.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через електронний суд із відповідними письмовими доказами 29.04.2025. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу позивача не зараховано:

- періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника від 16.09.1989 №2414130, з 15.09.1989 по 06.10.1990, з 19.10.1990 по 03.04.1995 оскільки інформація про встановлений та відпрацьований мінімум в громадському господарстві не завірено належним чином, а саме відсутні номера та дата документу та печатка підприємства.

- довідка про фактичне відпрацювання та встановлення мінімуму трудової участі в громадському господарстві відсутня.

- період навчання з 01.09.1982 по 24.06.1989 згідно диплому від 24.06.1986 № 879855, оскільки період навчання перетинається з періодом проходження військової служби.

- періоди навчання згідно довідки від 29.10.2024 №15/311, оскільки відсутні дати та накази зарахування, відрахування та поновлення на навчання.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб всі періоди трудової діяльності враховані.

Право на призначення пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на даний час відсутнє, оскільки відсутній необхідний страховий стаж.

У відповіді на відзив, який був надісланий через електронний суд 05.05.2025 позивачем викладені доводи, які за своєю суттю аналогічні мотивам, викладеним у позовній заяві.

Ухвалою суду від 10.06.2025 продовжено строк розгляду справи на 1 місяць.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов через електронний суд із відповідними письмовими доказами 23.06.2025. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області своїм правом не скористався та відзиву до суду не подав.

Частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Рішення ухвалено судом з урахуванням часу перебування головуючої судді у відпустці.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Після досягнення 60-річного віку, позивач ОСОБА_1 29.01.2025 року звернувся до територіальних органів щодо призначення пенсії за віком. Страховий стаж позивача становить 40 років 1 місяць 28 днів відповідно до страхових даних, вказаних в електронному кабінеті ОСОБА_1 на сайті Пенсійного фонду України.

Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в листах від 06.02.2025 року, 14.02.2025 року та від 24.02.2025 року, підготовлених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, повідомило позивача, що відповідно до поданої ним заяви для призначення пенсії по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю страхового стажу.

Зокрема, за доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано:

- періоди роботи позивача в колгоспах згідно записами в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_1 дата заповнення 16.09.1989 року, з 15.09.1989 по 06.10.1990, з 19.10.1990 по 03.04.1995, оскільки записи про встановлені та фактично відпрацьовані в колгоспах річні мінімуми трудової участі внесені не коректно, а саме відсутня повна дата документу на основі чого внесено відповідні записи. Зазначені періоди роботи потрібно підтвердити уточнюючими довідками в порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637;

- період навчання з 01.09.1982 року по 24.06.1989 року, згідно диплому НОМЕР_2 , оскільки перетинається з періодом проходження військової служби; згідно уточнюючої довідки №15/311 від 29.10.2024 року про вищевказаний період навчання, оскільки відсутні дати та накази зарахування, відрахування та поновлення на навчання.

При цьому, Головне управління ПФУ в Житомирській області в листі від 21.02.2025 року та Головне управління ПФУ в Вінницькій області вказали, що страховий стаж позивача становить 29 років 10 місяців 11 днів. Натомість, відповідач Головне управління ПФУ в Вінницькій області при перевірці аналогічних документів позивача, вказало його страховий стаж - 34 роки 7 місяців 20 місяців. Тобто, при перевірці одних і тих же документів ОСОБА_2 Головне управління ПФУ в Вінницькій області врахувало різний страховий стаж, що свідчить про упереджену та необґрунтовану позицію відповідачів.

Позивач вважає, що пенсійний орган протиправно не зарахував до страхового стажу для призначення пенсії відповідні періоди роботи попри те, що вони належним чином підтверджуються наданими документами, записами трудової книжки.

Не погодившись із оскаржуваними рішеннями позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 №137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі - Закон №1058).

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 1 статті 24 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 2 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Так, за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то враховується час роботи за фактичною тривалістю, якщо ж виконував встановлений мінімум трудової участі або не виконував з поважних причин, то зараховується весь період роботи.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників був врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 (далі - Основні положення).

Відповідно до пунктів 1, 2, 5, 6 Основних положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу. До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання. Всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Законодавством встановлений взірець трудової книжки колгоспника, відповідно до якого у розділі IV «Відомості про роботу» вказуються відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис, а в розділі V «Трудова участь у громадському господарстві» - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування є трудова книжка.

Отже, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 року по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 року по справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 року по справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 року по справі №242/2536/16-а.

15.09.1989 року позивача прийняли в члени колгоспу «Таврія» Михайлівського району Запорізької області на підставі протоколу №9 від 16.09.1989 року.

06.10.1990 року ОСОБА_1 звільнено з членів колгоспу «Таврія» Михайлівського району Запорізької області на підставі протоколу №12 від 01.10.1990 року.

19.10.1990 року позивач прийнятий в члени колгоспу «Червоний партизан» Михайлівського району Запорізької області на підставі протоколу №11 від 27.11.1990 року.

03.04.1995 року ОСОБА_1 переведений переводом на роботу в Михайлівський виконком селищної ради народних депутатів на підставі протоколу №3 від 31.03.1995 року.

Записи про прийняття на роботу та звільнення засвідчені підписами уповноважених осіб та скріплені печатками колгоспів.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.

Як вбачається з довідки Державного архіву Запорізької області від 14.01.2025 року №05-07/Д-3272 у протоколах засідань правління та зборів уповноважених членів колгоспу «Таврія» с. Роздол Михайлівського району Запорізької області за 1989-1991 роки значиться ОСОБА_1 , а саме:

- зав. майстерні, розглядалася доповідна від 20 жовтня 1989 р. (протокол засідання правління від 02 листопада 1989 р. №12);

- зав. майстерні (протокол засідання правління від 29 січня 1990 р. №1);

- затверджений штатний розклад, покладені обов`язки інженера з експлуатації машинно-тракторного парку, обов`язки зав. майстерні, покладені на іншу особу (протокол засідання правління від 30 березня 1990 р. №3);

- надана відпустка за 1990 р. з 16 липня 1990 р. по 30 липня 1990 р., обов`язки зав. майстерні покладені на іншу особу (протокол засідання правління від 31 липня 1990 р. №8);

- зав. майстерні, на заяву про звільнення з членів колгоспу з 30 серпня 1990 р. прийнято рішення: рекомендовано зборам уповноважених надати дозвіл на вихід з колгоспу після відпрацювання у господарстві не менше 3 місяців (протокол засідання правління від 04 вересня 1990 р. №11);

- наданий дозвіл на вихід з колгоспу від 03 вересня 1990 р. (протокол звітних зборів уповноважених від 23 лютого 1991 р. №1).

Документи з особового складу (в тому числі особові рахунки, книги обліку вихододнів) колгоспу «Таврія» с. Роздол Михайлівського району Запорізької області за 1989-1990 роки на зберігання до Державного архіву Запорізької області не надходили, у зв`язку з чим надати архівну довідку про кількість фактично відпрацьованих вихододнів на ОСОБА_1 не має можливості.

Відповідно до довідки Державного архіву Запорізької області від 14.01.2025 року №05- 07/Д-3273, у протоколах засідань правління та зборів уповноважених членів колгоспу «Червоний партизан» смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області за 1990-1995 роки значиться ОСОБА_1 :

- рекомендований до прийому в члени колгоспу в якості інженера з експлуатації МТП з 19 жовтня 1990 року (протокол засідання правління від 27 листопада 1990 р. №11);

- затверджені протоколи засідань правління про прийом та вихід з членів колгоспу за 1990 р., списки відсутні (протокол звітно-виборчих зборів уповноважених від 16 лютого 1991 р. №1);

- надана відпустка за 1991 р. з 09 грудня 1991 року (протокол засідання правління від 25 грудня 1991 р. №12);

- обраний до складу комісії зі списання основних засобів (протокол загальних зборів від 15 лютого 1992 р. №1);

- надана відпустка за 1992 р. з 19 серпня 1992 року (протокол засідання правління від 24 вересня 1992 року №9);

- призначений на посаду «и.о. гл. Инженера колхоза» з 23 січня 1993 р. (протокол загальних зборів від 23 січня 1993 р. №1);

- «гл. инженер, гл. инженер к-за» (протоколи засідань правління від 18 травня 1993 року №5, від 13 липня 1993 р. №7, протокол загальних зборів від 21 серпня 1993 р. №4);

- надана відпустка за 1993 р. з 01 листопада 1993 р. (протокол засідання правління від 25 листопада 1993 р. №11);

- затверджений на посаді «гл. инженера», обраний до складу комісії зі списання основних засобів на посаду голови комісії (протокол загальних зборів від 26 лютого 1994 року №1);

- «гл. инженер к-за» (протокол засідання правління від 31 травня 1994 р. №3);

- надана відпустка за 1994 р. (протокол засідання правління від 28 серпня 1994 р. №6);

- рекомендовано зборам уповноважених надати дозвіл на вихід з членів колгоспу з 03 квітня 1995 року (протокол засідання правління від 29 липня 1995 р. №3).

Документи з особового складу (в тому числі особові рахунки, книги обліку вихододнів) колгоспу «Червоний партизан» смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області за 1990-1995 роки на зберігання до Державного архіву Запорізької області не надходили, у зв`язку з чим надати архівну довідку про кількість фактично відпрацьованих вихододнів на ОСОБА_1 немає можливості.

Також у трудовій книжці позивача є записи стосовно трудової участі в громадському господарстві, зокрема, про виконання річного мінімуму трудової участі в господарстві та встановлений мінімум трудової участі на рік. Так, на сторінках 18-20 трудової книжки є такі записи:

Рік/ прийнятий колгоспом трудовим мінімум/виконання річного мінімуму/ причина невиконання трудового мінімуму участі в громадському господарстві/ підстава для внесення запису

1. 1989/80/88

2. 1990/210/250

3. 1990/55/59

4. 1991/260/286

5. 1992/260/279

6. 1993/260/283

7. 1994/260/277

8. 1995/260/69

Як вбачається з даних записів, кожного року позивач не лише в повній мірі виконував прийнятий колгоспом трудовий мінімум, але й перевиконував встановлену норму. У 1995 році ОСОБА_1 не виконав в повному обсязі встановлений трудовий мінімум у зв`язку з переведенням у квітні на роботу в Михайлівський виконком селищної ради народних депутатів.

Записи скріплені печаткою колгоспу. Будь-яких виправлень чи неточностей вищевказані записи трудової книжки колгоспника не містять.

Отже, з аналізу змісту наведених правових норм Закону № 1058-IV, Закону № 1788-XII, Порядку № 637 можна зробити висновок про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також документів виданих архівними установами виникає та можливе лише у випадку відсутності трудової книжки або відсутності в ній відповідних записів.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними документами.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Таким чином, власне недотримання правил ведення трудової книжки, у тому числі трудової книжки колгоспника, може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Позивач, звертаючись з заявою про призначення пенсії за віком, надав трудову книжку та уточнюючі довідки за період роботи в колгоспах. Дані документи повністю підтверджують той факт, що ОСОБА_1 працював у колгоспах «Таврія» та «Червоний партизан» у період з 16.09.1989 року по 03.04.1995 року. Оскільки позивачем за роки роботи в колгоспах було виконано річний трудовий мінімум, вважаємо, що даний період підлягає зарахуванню до трудового стажу позивача в повному обсязі.

Окрім того, відповідач Головне управління ПФУ в Вінницькій області також не зарахувало до страхового стажу відповідача період навчання з 01.09.1982 року по 24.06.1989 року, згідно диплому НОМЕР_2 , оскільки перетинається з періодом проходження військової служби; згідно уточнюючої довідки №15/311 від 29.10.2024 року про вищевказаний період навчання, оскільки відсутні дати та накази зарахування, відрахування та поновлення на навчання.

Позивачем разом з заявою про призначення пенсії було надано копію диплому серії НОМЕР_2 , який засвідчив, що ОСОБА_1 в 1982 році вступив до Мелітопольського інституту механізації сільського господарства і в 1989 році закінчив повний курс названого інституту. Довідкою Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного від 29.10.2024 року №15/311 підтверджено, що ОСОБА_1 навчався у Мелітопольському інституті механізації сільського господарства з 1982 по 1989 роки (з перервою на військову службу в лавах збройних сил СРСР в період з 16.05.1983 року по 30.05.1985 року) за спеціальністю «Механізація сільського господарства» денної форми навчання.

Відповідно до довідки Департаменту освіти і науки Запорізької обласної державної адміністрації від 24.12.2024 року №185/03.2-10/Д правонаступником Мелітопольського інституту механізації сільського господарства є Таврійський державний агротехнологічний університет імені Дмитра Моторного. Через тимчасову окупацію м. Мелітополя Запорізької області доступ до архівних документів Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного втрачено, що виключає можливість надання запитуваної інформації щодо підтвердження факту отримання вищої освіти у зазначеному закладі освіти.

Тобто, позивачем надано достатньо доказів, що підтверджують його навчання на денній формі в Мелітопольському інституті механізації сільського господарства.

Пунктами д частини 3 статті 56 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

За положенням п.8 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Згідно п.23 Порядку №637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Диплом серії НОМЕР_2 та довідка Таврійського державного агротехнологічного університету імені Дмитра Моторного від 29.10.2024 року №15/311 підтверджують той факт, що позивач закінчив повний курс навчання у Мелітопольському інституті механізації сільського господарства за спеціальністю «Механізація сільського господарства».

Тому, відмова відповідача у зарахуванні в страховий стаж ОСОБА_1 періоду навчання в інституті є неправомірною та такою, що не відповідає вимогам законодавства.

Заяву про призначення пенсії позивач подала за місцем проживання, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Подана заява відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань востаннє розглядалась Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яке прийняло спірне рішення про відмову в призначенні пенсії, а тому його слід зобов`язати зарахувати стаж позивача.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати рішення відповідачів та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що враховується при призначенні, виплаті та перерахунку пенсії:

- період трудової діяльності з 15.09.1989 року по 06.10.1990 року в колгоспі «Таврія» с. Роздол Михайлівського району Запорізької області;

- період трудової діяльності з 19.10.1990 року по 03.04.1995 року в колгоспі «Червоний партизан» смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області;

- період навчання у Мелітопольському інституті механізації сільського господарства за спеціальністю «Механізація сільського господарства» з 1982 по 1989 роки (з перервою на військову службу з 16.05.1983 року по 30.05.1985 року). повторно розглянути подану позивачем заяву про перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до страхового стажу позивача період навчання згідно диплома серії НОМЕР_3 від 20.06.1987 з 01.09.1981 по 20.06.1987, та прийняти відповідне рішення з врахуванням висновків суду, вказаних у мотивувальній частині рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1211.20 грн. згідно квитанції від 28.03.2025.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 06.02.2025 року №70 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 14.02.2025 року №70 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 21.02.2025 року №70 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що враховується при призначенні, виплаті та перерахунку пенсії:

- період трудової діяльності з 15.09.1989 року по 06.10.1990 року в колгоспі «Таврія» с. Роздол Михайлівського району Запорізької області;

- період трудової діяльності з 19.10.1990 року по 03.04.1995 року в колгоспі «Червоний партизан» смт. Михайлівка Михайлівського району Запорізької області;

- період навчання у Мелітопольському інституті механізації сільського господарства за спеціальністю «Механізація сільського господарства» з 1982 по 1989 роки (з перервою на військову службу з 16.05.1983 року по 30.05.1985 року).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн (одна тисяча двісті одинадцять) 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 18 липня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

- Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Зодчих, 22,м. Вінниця,Вінницька обл., Вінницький р-н,21005 код ЄДРПОУ 13322403).

- Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Ольжича, 7,м. Житомир,Житомирський р-н, Житомирська обл.,10003 ).

Головуючий суддя Подлісна І.М.