Справа № 494/1567/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 494/1567/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 27 серпня 2024 року матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22), передано за підсудністю до Одеського окружного административного суду.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1 просить:

- Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії №84 від 22.02.2024 року;

- Зобов`язати Головне управління ПФУ у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу період роботи позивача: з 27.07.1991 року по 29.09.2000 року;

- Зобов`язати Головне управління ПФУ у Вінницькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за інвалідністю.

Ухвалою суду від 24 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач звернувся до відділу обслуговування громадян № 3 ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Проте, рішенням Головного управління ПФУ у Вінницькій області 22.02.2024 року № 84 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії.

На думку позивача така відмова є протиправною та рішення підлягає скасуванню з огляду на те, що необхідність підтвердження періодів роботи для визначення стажу виникає лише у разі відсутності трудової книжки.

Позивач звертає увагу, що його право на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення відповідної документації на підприємстві. Також, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці, а тим паче у документах, картках, особових справах, що ведуться на підприємстві. Неточність в записах в трудовій книжці, архівній довідці чи особистій справі не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі доставлена до електронного кабінету Головного управління ПФУ у Вінницькій області 20.09.2024 року, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа від 25.09.2024 року.

Відзиву на позовну заяву до суду від Головного управління ПФУ у Вінницькій області не надходило.

Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року залучено до участі у справі як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83). Розгляд справи розпочався спочатку.

На виконання ухвали суду 03.12.2024 року від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшли належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи позивача.

Відзив на позовну заяву від Головного управління ПФУ в Одеській області не надходив.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу встановлено другу групу інвалідності безстроково, що підтверджено випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААГ № 881372 від 23.01.2024 року.

Судом встановлено, що по досягненню 59-річного віку, позивач, 15.02.2024 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка № 5828 про призначення пенсії по інвалідності.

Відповідно до розписки-повідомлення разом із заявою про призначення пенсії позивачем надано:

Довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру

Паспорт

Виписка з акту огляду МСЕК про встановлення групи інвалідності

Військовий квиток

Диплом

Довідка про прийняття на роботу

Трудова книжка.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсії Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

За результатами розгляду заяви за призначенням/перерахунку пенсії, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 84 від 22.02.2024 року про відмову в призначені пенсії - відмовлено у призначенні пенсії.

Підставою для відмови вказано:

Необхідний страховий стаж 14 років.

Страховий стаж особи становить 10 років 03 місяців 22 дні.

За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_3 :

- з 27.07.1991 по 29.09.2000, оскільки запис №15 про звільнення з роботи не завірено відтиском печатки підприємства, а також відсутня посада та підпис відповідальної особи, чим порушено вимоги «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» затвердженої Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (надалі - Закон № 1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 32 Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією:

-Для осіб з інвалідністю ІІ т ІІІ груп від 56 років до досягнення особою 59 років включно 14 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до пп. 1.8., 1.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (надалі Порядок № 22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Суд встановив, що по досягненню 59 років, позивач, 15.02.2024 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка № 5828 про призначення пенсії по інвалідності.

За результатами розгляду заяви за призначенням/перерахунку пенсії, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 84 від 22.02.2024 року про відмову в призначенні пенсії - відмовлено у призначенні пенсії, підставою для відмови вказано: за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди згідно записів трудової книжки НОМЕР_4 : з 27.07.1991 по 29.09.2000, оскільки запис №15 про звільнення з роботи не завірено відтиском печатки підприємства, а також відсутня посада та підпис відповідальної особи, чим порушено вимоги «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» затвердженої Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року.

Згідно з наданими документами страховий стаж становить 10 років 03 місяців 22 дні. Право на призначення пенсії за інвалідністю по досягнення 59 років у 2024 році мали особи за наявності страхового стажу не менше 14 років.

Судом досліджена надана позивачем копія трудової книжки НОМЕР_4 , з якої вбачається:

- Спірний запис № 14: 25.07.1991 прийнятий водієм Березівського втормету Наказ №5 від 25.07.1991 року та даний запис нескріплено печаткою підприємства, відсутній підпис;

- Спірний запис № 15: 29.09.2000 звільнений за власним бажанням, та даний запис нескріплено печаткою підприємства, відсутній підпис.

Дослідивши надані до суду докази та зміст трудової книжки позивача, суд доходить висновку, що пенсійним органом помилково не враховані спірні періоди до страхового стажу позивача, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 вказаної статті Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, стосовно не врахування періодів з 27.07.1991 по 29.09.2000, оскільки запис №15 про звільнення з роботи не завірено відтиском печатки підприємства, а також відсутня посада та підпис відповідальної особи, чим порушено вимоги «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» затвердженої Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року, суд зазначає, що всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу чи звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи здійснюються арабськими цифрами (число та місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, пір`яною або кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.»

У разі виявлення неправильного чи неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. виправлення проводиться адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівникові у цьому необхідну допомогу.

Аналіз наведених норм права доводить, що саме на роботодавця покладено обов`язок заповнення трудової книжки робітника, а тому позивач не може нести відповідальність за невиконання роботодавцем покладених на нього обов`язків.

Суд погоджується з доводами позивача, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. А тому, пенсійний орган не може перекладати тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці на позивача, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача пенсії.

Своєю чергою суд зазначає, що відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд зазначає, що аналізуючи копію трудової книжки позивача та здійснені в ній записи за 27.07.1991 та 29.09.2000 роки можливо встановити якими саме підприємствами було внесено відповідні відомості, зазначено реквізити наказу на підставі яких вчинені вказані записи у трудовій книжці позивача.

Трудова книжка містить відомості про підстави внесення записів, підписи осіб, відповідальних за ведення і видачу трудових книжок, а також відбитки печатки підприємства, записи виконані у хронологічній послідовності, не суперечать один одному, не мають підчисток та виправлень, формально відповідають вимогам, які висуваються законодавством до ведення трудових книжок.

Таким чином, суд доходить висновку, що доводи Головного управління ПФУ у Вінницькій області щодо не зарахування до страхового стажу періодів з 27.07.1991 по 29.09.2000, є помилковими, та відхиляються судом.

Враховуючи вищевикладені та встановлені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішень Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №84 від 22.02.2024 року про відмову у призначенні пенсії є правомірними та належать задоволенню.

Щодо решт позовних вимог суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

З наведених підстав суд доходить висновку, що позовні вимоги - зобов`язати Головне управління ПФУ у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу період роботи позивача: з 27.07.1991 року по 29.09.2000 року, є правомірними та належать задоволенню.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні доПорядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п.4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, заяви про призначення та перерахунки пенсії опрацьовуються територіальними органами Пенсійного фонду України за принципом екстериторіальності в порядку черговості.

З огляду на те, що заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, тому, за наслідком прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області протиправного рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, саме відповідний пенсійний орган має виконати покладений на нього обов`язок щодо відновлення порушеного права позивача та повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду.

Враховуючи встановлені судом обставини та виходячи із судової практики (п.26-28 постанови Верховного Суду по справі № 500/1216/23 від 08.02.2024 року) застосування положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, суд доходить висновку, що не належать задоволенню вказані позовні вимоги пред`явлені Головного управління ПФУ в Одеській області.

Згідно з приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи спірні дії та рішення відповідача, суд дійшов висновку, що вони не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчиненні не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, та відсутні докази понесення ним інших судових витрат, жодні судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22) №84 від 22.02.2024 року про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) період роботи: з 27.07.1991 року по 29.09.2000 року на підставі записів зазначених в трудовій книжці НОМЕР_4 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місце знаходження: 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії за інвалідністю від 15.02.2024 року № 233, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко