Справа № 120/8923/25
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 липня 2025 р. Справа № 120/8923/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці у письмовому провадженні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

27.06.2025 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса).

Позовні вимоги обґрунтовуються протиправною бездіяльністю відповідача щодо нарахування та виплати йому грошового забезпечення за період з 30.12.2022 по 31.01.2023 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023.

Одночасно з пред`явленням адміністративного позову позивач також заявив клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 02.07.2025 про відкриття провадження у справі у задоволенні вказаного клопотання відмовлено, оскільки суд дійшов висновку, що строк звернення до суду позивачем не пропущений. Цієж ухвалою вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

18.07.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Також у відзиві зазначається, що, на думку відповідача, позивач пропустив процесуальний строк звернення до суду. Відповідач звертає увагу на те, що 31.01.2023 позивач отримав грошовий атестат № 1374, тоді як позов подано лише 26.06.2025, тобто з пропуском строку понад два роки.

Водночас, хоча у відзиві не міститься прямого клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, суд розцінює наведені доводи як відповідне процесуальне клопотання в розумінні частини третьої статті 123 КАС України.

21.07.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наголошує, що відповідач не спростував твердження та аргументи, викладені на обґрунтування позовних вимог.

Щодо строку звернення до суду, то позивач вказує на те, що пропуск строку позовної давності зумовлений поважними причинами, а саме проходженням військової служби у зоні бойових дій в умовах воєнного стану, обмеженим доступом до правової допомоги та документів, зокрема грошового атестату, який не був йому виданий на руки, що унеможливило своєчасне виявлення порушення та звернення до суду. Крім того, позивач неодноразово звертався до відповідача для позасудового врегулювання спору, однак відповіді не отримав.

Вирішуючи заявлене відповідачем клопотання суд перш за все акцентує на тому, що питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду у цій справі вже було предметом судового розгляду.

Так, в ухвалі від 02.07.2025 про відкриття провадження у справі судом констатовано, що позивач з 26.05.2023 по 21.06.2025 перебував в зоні бойових дій, а тому відсутні підстави вважати, що позивач пропустив встановлений законом строк звернення до суду з відповідними позовними вимогами.

Суд враховує, що оскільки спір стосується невиплати грошового забезпечення, то на спірні правовідносини поширюються положення статті 233 КЗпП України, а не статті 122 КАС України. При цьому за змістом відповідних законодавчих положень початок перебігу строку звернення до суду з вимогами про виплату недоплаченої заробітної плати пов`язується саме із звільненням з роботи (служби). Водночас, у матеріалах справи відсутні відомості про звільнення позивача з військової служби, а наявні докази того, що з 26.05.2023 по 21.06.2025 він перебував у зоні бойових дій. За таких обставин, суд не вбачає підстав вважати, що позивач пропустив встановлений законом строк звернення до суду з цим позовом.

Відтак, оскільки у матеріалах справи відсутні відомості про звільнення позивача з військової служби, а також враховуючи, що позивач перебував у зоні бойових дій у період з 26.05.2023 по 21.06.2025, але не погоджується з розміром виплаченого йому раніше грошового забезпечення, суд не вбачає підстав вважати, що позивач не дотримався встановленого законом строку звернення до суду з цим позовом.

Крім того суд враховує, що перебування на військовій службі, особливо в умовах бойових дій, виконання спеціальних завдань чи перебування в місцях постійної дислокації, обмежує можливість доступу особи до правової допомоги, ресурсів для підготовки позовних документів, а також фізичний доступ до суду. Враховуючи специфіку таких обставин, законодавство визнає їх об`єктивними (поважними) причинами, які впливають на дотримання строків звернення до суду.

Також суд враховує, що зі змісту грошового атестата неможливо встановити (перевірити), виходячи з якого саме розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, передбаченого законом, розраховується грошове забезпечення військовослужбовця, хоча саме ця обставина є визначальною у контексті даної справи.

Відтак, на думку суду, вручення позивачу грошового атестату не є юридичною підставою, з якою слід пов`язувати перебіг строку звернення до суду, оскільки він не надає повної інформації, необхідної для того, щоб військовослужбовець міг оцінити, чи було дотримано/порушено його право на належне грошове забезпечення. Лише після отримання доступу до детальних розрахунків свого грошового забезпечення шляхом направлення відповідного звернення позивач зміг дійсно переконатися у повноті та обґрунтованості виплат.

Таким чином, початок перебігу строку звернення до суду необхідно обчислювати не з моменту отримання грошового атестата, як помилково стверджує відповідач, а з моменту коли позивач отримав або мав можливість отримати повну інформацію про виплачене йому у спірний період грошове забезпечення, його складові та порядок їх розрахунку.

Доводи відповідача вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають достатніх підстав для перегляду позиції суду у питанні дотримання строку звернення до суду з цим позовом, сформованої в ухвалі від 02.07.2025 про відкриття провадження у справі.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 166, 167, 240, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Сало Павло Ігорович