Справа № 140/3811/25
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року ЛуцькСправа № 140/3811/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

при секретарі судового засідання Новак Л.О.,

за участі представника позивача Прибори П.І.,

представника відповідача Яртись І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулось з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.11.2024 №, від 10.12.2024 №, від 10.12.2024 №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прийняті податкові повідомлення-рішення є протиправними з огляду на те, що відповідачем не було дотримано процедуру проведення перевірки та здійснення заходів для отримання документів, що вплинуло на недотримання процедури перевірки. Вказує, що з акта перевірки вбачається, що копія наказу ГУ ДПС у Волинській області від 18.09.2024 №3232-п та письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 17.09.2024 №990 надіслані на адресу платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення у порядку, визначеному статтею 42 та відповідно до вимог, встановлених пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (далі ПК України. Проте, ні вказаний наказ, ні повідомлення на адресу ОСОБА_1 не надходило. Жодних запитів від податкового органу щодо надання документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки не надходило, тобто, недотримання в даному випадку принципу правової визначеності призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого у ГУ ДПС у Волинській області виникла можливість прояву нічим необмеженої дискреції.

Зазначає, що представником позивача на поштову адресу ДПС України 17.01.2025 направлено скаргу на податкові повідомлення-рішення (рішення) від 10.12.2024 № (форма «ПС»), від 10.12.2024 № (форма «Р») та від 19.11.2024 № (форма «Р»), прийняті ГУ ДПС у Волинській області. Вказана скарга отримана ДПС України 21.01.2025. Однак, рішення ДПС України про продовження строку розгляду скарги, а також про результати її розгляду до Позивача та його представника в 20-денний строк не надходило. Також не надіслано позивачу та його представнику вмотивованого рішення за скаргою платника податків в той самий строк, а тому скарга від 17.01.2025 вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Щодо виявлених в ході перевірки порушень, в акті перевірки ГУ ДПС у Київській області зроблено висновок про отримання позивачем доходів в 2023 році у вигляді грошових переказів від фізичних осіб на загальну суму 1 878 190,00 грн з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), які підлягають декларуванню та які є об`єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб і військовим збором. Такий висновок відповідачем зроблений на підставі отриманої інформації про надходження на рахунки банку у 2023 році грошових коштів та здійснення переказів між рахунками фізичних осіб з використанням реквізитів ЕПЗ за наявності в Державному реєстрі фізичних осіб інформації про не отримання доходу у будь якій формі та за будь якими ознаками. Позивач наголошує, що до надходження Акта перевірки, жодних документів до ОСОБА_1 від контролюючого органу не надходило, тому ОСОБА_1 не було зрозуміло які саме документи необхідно було надати до проведення перевірки. Таким чином, ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати пояснення щодо руху грошових коштів та підтверджуючі документи, оскільки контролюючий орган не дотримався вимог чіткості і зрозумілості, оскільки не зазначив переліку необхідних інформації та документів, що в свою чергу призвело до необізнаності платника податків. Зазначає, що до заперечення на Акт перевірки ним було додано банківські виписки про рух коштів на рахунках ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 31.12.2023. Із вказаних банківських виписок вбачається, що грошові кошти, які надходили на банківські рахунки ОСОБА_1 протягом 1-5 хвилин відправлялися на рахунки інших фізичних осіб, що свідчить про те, що позивач не отримував жодного доходу, а відтак відсутня база оподаткування податку на доходи фізичних осіб та військового збору. З наведених підстав позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 21.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.05.2025 судовий розгляд справи №140/3811/25 ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання на 14:30 28.05.2025.

Ухвалою суду від 19.05.2025 забезпечено участь представника позивача Прибори П.І. в судових засіданнях у даній справі в режимі відеконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення «Відеозв`язок» ЄСІТС «Електронний суд» (https://vkz.court.gov.ua).

В підготовчому судовому засіданні 28.05.2025 оголошено перерви у зв`язку із необхідністю отримання додаткових доказів до 11:00 год. 04.06.2025.

В подальшому, 04.06.2025 за клопотаннями представника позивача, підготовчі засідання перенесились на 11:00 год. 12.06.2025; 12.06.2025 на 15:15 год. 17.06.2025.

Ухвалою суду від 17.06.2025 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено розгляд справи по суті на 14:30 год. 08.07.2025.

В судовому засіданні 08.07.2025 оголошено перерву до 15:30 год. 17.07.2025.

У відзиві на позовну заяву від 07.05.2025 представник відповідача позовні вимоги заперечив, посилаючись на правомірність висновків контролюючого органу щодо дотримання податкового законодавства. В обґрунтування своєї позиції вказав, що згідно з інформацією, отриманою листом ДПСУ №8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024 (вхідний ГУ ДПС №1083/8 від 27.03.2024) та №23858/7/99-00-24-04-03-07 від 21.08.2024 (вхідний ГУ ДПС №2932/8 від 21.08.2024), яку надано Національним банком України листами від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ та від 09.08.2024 №57-0008/60696/БТ, про надходження переказів у значних розмірах із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) на розрахункові рахунки платника податків ОСОБА_1 у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023 надійшло всього коштів у розмірі 1878190 грн від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі). У відомостях ЦБД ДРФО платника податків ОСОБА_1 доходи у сумі 1878190 грн відсутні, податок з доходів фізичних осіб та військовий збір у джерела виплати не нараховано та не перераховано. ГУ ДПС у Волинській області на адресу платника податків ОСОБА_1 було направлено лист №3251/12/03-20-24-07-20 від 08.08.2024 у зв`язку з ймовірним порушенням норм законодавства в частині неподання податкової декларації та не включення суми доходів до загального річного оподатковуваного доходу за 2023 рік. Лист надіслано на адресу платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення у порядку, визначеному статті 42 Кодексу №2755. Конверт з листом №3251/12/03-20-24-07-20 від 08.08.2024 було повернуто на адресу ГУ ДПС у Волинській області з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

На підставі п.п.20.1.4 п.20.1. ст.20, п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.п.78.1.2 п.п.78.1.26 п.78.1 ст.78, ст.79.1 ст.79 ПК України, відповідно до наказу ГУ ДПС у Волинській області від 18.09.2024 №3232-п та повідомлення про проведення перевірки від 17.09.2024 №990, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, якою встановлено порушення платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 : пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами і доповненнями), а саме: неподання податкової декларацій про майновий стан і доходи за 2023 рік; пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 та п.167.1 ст.167 ПК України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), а саме: заниження загального річного оподатковуваного доходу внаслідок не декларування грошових коштів, які надійшли від фізичних осіб на банківський рахунок із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) в сумі 1878190 грн., в результаті визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік в сумі 338074,20 грн; пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.1.2, пп.1.3 п.161 підрозділу 10 розділу XX ПК України (із змінами та доповненнями), в результаті визначено суму податкових зобов`язань з військового збору на суму 28172,85 грн.

Представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 подано заперечення на Акт перевірки від 01.11.2024 № 30651/03-20-24-07/ (вх. №46857/6 від 26.11.2024). Листом №4509/12/03-20-24-07-20 від 29.11.2024 ГУ ДПС у Волинській області позивача було повідомлено про розгляд заперечень 06.12.2024 о 10 год. 00 хв. в приміщенні ГУ ДПС у Волинській області. Згідно наданого до заперечення руху коштів по розрахунковим рахункам фізичної особи ОСОБА_1 , підтверджено висновок акту перевірки, щодо надходження за 2023 рік переказів від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у загальній сумі 1878190,00 грн. За результатами розгляду заперечення комісією було прийнято рішення залишити без змін висновки Акту перевірки від 01.11.2024 №30651/03-20-24-07/.

Листом №18712/6/03-20-24-07-06 від 06.12.2024 ГУ ДПС у Волинській області було повідомлено ОСОБА_1 про результати розгляду заперечення.

На підставі висновків, викладених в акті перевірки, ГУ ДПС у Волинській області були прийняті податкові повідомлення-рішення: від 05.11.2024 № щодо виявлення порушень пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.2.1 п.168.2 ст. 168 та п. 167.1. ст. 167 ПК України, яким збільшено податкове зобов`язання на 179 736 грн та встановлено грошове зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 17 973,63 грн; від 05.11.2024 № щодо виявлення порушень пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162. пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163. пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, пп. 1.2, пп.1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України, яким збільшено податкове зобов`язання на 14 978,02 грн та встановлено грошове зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 1 497,80 грн; від 05.11.2024 № щодо виявлення порушень пп. 49.1 8.4 п. 49.18 п.49, п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 ПК України, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340 грн.

За результатами розгляду скарги позивача на оскаржувані ППР, керуючись главою 4 ПК України, Державна податкова служба України рішенням від 20.03.2025 № 7938/6/99-00-06-01-02-06 залишила без змін податкові повідомлення рішення, прийняті ГУ ДПС у Волинській області, а скаргу - без задоволення.

Представник відповідача стверджує, що у зв`язку з отриманням ППФО ОСОБА_1 у 2023 році грошових коштів у сумі 1 878 190,00 грн від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), позивачу донараховано за 2023 рік податок на доходи фізичних осіб у розмірі 338074,20 грн (1 878 190,00 х 18 %) та військовий збір у розмірі 28172,85 грн (1878190 х 1,5%).

Представник відповідача зауважив, що на дату складання акту документальної позапланової перевірки платником податків ОСОБА_1 не подано до податкового органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік, чим порушено пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 Кодексу №2755.

Крім того, позивачем ні під час, ні після завершення перевірки не було надано податковому органу жодних пояснень щодо джерела походження коштів та правову підставу їх отримання, як не надано і жодних документів, які б підтверджували підстави отримання позивачем вказаної суми грошових коштів від фізичних осіб на його банківські рахунки та не здійснення їх декларування, не зважаючи на те, що як до початку перевірки, так і під час її проведення позивачу направлявся відповідний запит податкового органу.

Щодо порядку проведення перевірки відповідач вказує, що підставою для проведення перевірки позивача став лист Державної податкової служби України №8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024 та інформація, надана Національним банком України щодо значних обсягів переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у 2023 році. При цьому, надісланий на адресу фізичної особи ОСОБА_1 письмовий запит податкового органу №3251/12/03-20-24-07-20 від 08.08.2024, залишений платником податків без відповіді і реагування. Таким чином, вказані обставини слугували підставою для прийняття наказу від 18.09.2024 №3232-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 ».

Звертає увагу, що позивачем не заперечується факт ненадання будь-якої інформації на запит податкового органу.

Також, вказує, що копія наказу від 18.09.2024 №3232-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 » разом з повідомлення про дату і місце проведення перевірки були надіслані на адресу платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що свідчить про те, що, посадовими особами відповідача були виконані всі умови пункту 79.2 статті 79 ПК України. Документальну невиїзну перевірку позивача проведено на підставі відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023, щодо фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 , відомостей про відсутність поданих до органів ДПС даною особою податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2023 рік, а також інформації НБУ про надходження на банківські рахунки фізичної особи ОСОБА_2 у 2023 році грошових коштів у загальній сумі 1878190 грн, тобто з дотриманням вимог підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, відповідач вважає, що він дів виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Інших заяв по суті справи не надходило.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Крім того, вказав, що відповідач не мав права застосовувати отриману від Національного банку України інформацію, оскільки така є банківською таємницею. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила та просила відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що працівниками ГУ ДПС у Волинській області на підставі п.п.20.1.4 п.20.1. ст.20, п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.п.78.1.2 п.п.78.1.26 п.78.1 ст.78, ст.79.1 ст.79 ПК України, відповідно до наказу від 18.09.2024 №3232-п (а. с. 63) та повідомлення про проведення перевірки від 17.09.2024 №990 (а. с. 64), в період з 25.10.2024 по 31.10.2024 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, за результатами якої було складено акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 01.11.2024 №30651/03-20-24-07/ НОМЕР_1 .

Згідно висновків акту перевірки, податковим органом встановлено порушення платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 вимог податкового законодавства, а саме:

- пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 ПК України: неподання податкової декларацій про майновий стан і доходи за 2023 рік;

- пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168 та п.167.1 ст.167 ПК України: заниження загального річного оподатковуваного доходу внаслідок не декларування грошових коштів, які надійшли від фізичних осіб на банківський рахунок із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) в сумі 1878190 грн., в результаті визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2023 рік в сумі 338074,20 грн;

- пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.1.2, пп.1.3 п.161 підрозділу 10 розділу XX ПК України, в результаті визначено суму податкових зобов`язань з військового збору на суму 28172,85 грн (а. с.20-24).

На акт перевірки від 01.11.2024 ОСОБА_1 подано заперечення (а. с. 25-27).

ГУ ДПС у Волинській області листом №4509/12/03-20-24-07-20 від 29.11.2024 повідомило позивача про те, що розгляд заперечень відбудеться 06.12.2024 о 10 год. 00 хв. в приміщенні Головного управління ДПС у Волинській області (м. Луцьк, Київський майдан, 4) (а. с. 129), однак рекомендоване поштове повідомлення повернулось на адресу контролюючого органу 21.12.2024 з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 130).

Як слідує із висновку за результатами розгляду заперечень фізичної особи ОСОБА_1 від 06.12.2024 №/354/24-07, згідно наданого до заперечення руху коштів по розрахунковим рахункам фізичної особи ОСОБА_1 , підтверджено висновок акту перевірки, щодо надходження за 2023 рік переказів від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) у загальній сумі 1878190,00 грн, тому комісією прийнято рішення залишити без змін висновки Акту перевірки від 01.11.2024 № 30651/03-20-24-07/ НОМЕР_1 (а. с. 31).

Листом №18712/6/03-20-24-07-06 від 06.12.2024 ГУ ДПС у Волинській області було повідомлено ОСОБА_1 про результати розгляду заперечення (а. с. 132-133).

На підставі висновків акту перевірки від 01.11.2024 №30651/03-20-24-07/ НОМЕР_1 , ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкові повідомлення-рішення (далі - ППР):

- від 10.12.2024 № (форма «ПС»), яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) в сумі 340,00 грн (а. с. 136);

- від 10.12.2024 № (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на зальну суму 371881,62 грн (за податковими зобов`язаннями - 338 074,20 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 33807,42 грн (а. с. 134);

- від 19.11.2024 № (фактична дата 10.12.2024) (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на зальну суму 30990,13 грн (за податковими зобов`язаннями 28172,85 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2817,28 грн) (а. с. 135).

За результатами розгляду скарги позивача на оскаржувані ППР, Державна податкова служба України рішенням від 20.03.2025 №7938/6/99-00-06-01-02-06 залишила без змін податкові повідомлення рішення, прийняті ГУ ДПС у Волинській області, а скаргу ОСОБА_1 - без задоволення (а. с. 138-151).

Позивач, вважаючи оскаржувані ППР протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються ПК України.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для проведення перевірки став лист ДПСУ №8651/7/99-00-24-01-02-07 від 26.03.2024 (вхідний ГУ ДПС №1083/8 від 27.03.2024) та №23858/7/99-00-24-04-03-07 від 21.08.2024 (вхідний ГУ ДПС №2932/8 від 21.08.2024), яку надано Національним банком України листами від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ та від 09.08.2024 №57-0008/60696/БТ, про надходження переказів у значних розмірах із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі) на розрахункові рахунки платника податків ОСОБА_1 у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023 в сумі 1878190 грн від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), з яких не сплачено податок з доходів фізичних осіб та військовий збір.

Цим листом також визначено, що при опрацюванні зазначеної інформації слід забезпечити направлення/вручення платникам податків повідомлень про обов`язок подання декларації про майновий стан та доходи за звітний (податковий) рік та залучення до декларування зазначених платників податків, а у разі неподання декларацій забезпечити одержання від згаданих платників податків - фізичних осіб відповідних пояснень та їх документального підтвердження згідно з положеннями п. 73.3 ст. 73 ПК України та у разі підтвердження фактів порушень вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на органи ДПС, забезпечити залучення таких платників податків до декларування одержаних доходів, а у разі невиконання платниками податків податкового обов`язку - здійснення контрольно-перевірочних заходів з урахуванням вимог та обмежень, встановлених Кодексом.

Яке зазначив представник відповідача у відзиві на позовну заяву ГУ ДПС у Волинській області направило на адресу позивача лист від 08.08.2024 №3251/12/03-20-24-07 у зв`язку з ймовірним порушенням норм законодавства в частині ненадання податкової декларації та не включення суми доходів до загального річного оподатковуваного доходу за 2023 рік.

Проте позивач відповідь на зазначений лист не надав, докази на спростування вказаного відсутні в матеріалах справи.

Згідно з п. 44.1, 44.3 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 ст. 44 ПК України, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків.

Відповідно до пп. 73.3.3 п. 73.3 ст. 73, п. 85.2 ст. 85 ПК України платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані надавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом), у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, не є спірною та обставина, що позивач жодних пояснень і документів у відповідь на запит податкового органу від 08.08.2024 №3251/12/03-20-24-07 не надала ні до, ні під час, ні після перевірки.

Окремо слід наголосити і на тому, що про існування відповідного документального підтвердження позивач не зазначила і суду, ні при зверненні до суду з відповідним позовом, ні під час розгляду справи, що вказує на неспроможність документально спростувати висновки податкового органу про отримання ним у 2023 році доходів, без їх належного обліку, звітності і оподаткування.

Згідно положень пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Відповідно до положень п.75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до положень п. 79.1, 79.2 ст.79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Таким чином, вказані обставини обґрунтовано стали підставою для прийняття відповідачем наказу від 18.09.2024 №3232-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 » на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79 ПК України, яким вирішено провести документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з 25.10.2024 по 31.10.2024 тривалістю 5 робочих днів. Визначено провести перевірку з питань подання до органів ДПС декларації про майновий стан та доходи за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, з метою дослідження питань дотримання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог податкового законодавства.

Положеннями пункту 42.2 ст.42 ПК України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з положеннями пункту 42.5 ст.42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

Відповідачем повідомлено позивача про проведення перевірки, шляхом надіслання копії наказу на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Позивачем не надано суду доказів, які б спростували факт його належного повідомлення контролюючим органом про проведення позапланової невиїзної перевірки, а тому з урахуванням наведених вище доказів, суд приходить до висновку про безпідставність твердження позивача про те, що ненадання ним документів контролюючому органу відбулося через необізнаність в проведенні перевірки.

За вимогами абзацу другого пункту 79.2 статті 79 ПК України, у разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Документальну позапланову невиїзну перевірку позивача розпочато 25.10.2024, тобто з дотриманням тридцятиденного терміну від дати надсилання йому повідомлення і копії наказу, з урахуванням чого суд констатує, що посадовими особами відповідача були виконані всі умови пункту 79.2 ст.79 ПК України, що надавало їм право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки позивача.

Відповідно до положень підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова (пункт 79.3 статті 79 ПК України).

У відповідності до п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

01.11.2024 ГУ ДПС у Волинській області складено Акт №30651/03-20-24-07/ «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог чинного законодавства за період з 01.01.2023 по 31.12.2023» (а. с.20-24).

Разом з тим, судом відхиляються доводи позивача про безпідставне неврахування відповідачем заперечень на акт перевірки, з огляду на таке.

Відповідно до п.86.7 ст.86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

ГУ ДПС у Волинській області 26.11.2024 за вх.№46857/6 отримало подані Позивачем заперечення від 20.11.2024 та листом від 29.11.2024 №4509/12/03-20-24-07-20 повідомило ОСОБА_1 про розгляд заперечення, яке було призначене було до розгляду на 10:00 год. 06.12.2024 в приміщенні Головного управління ДПС у Волинській області (а. с. 129).

Згідно з пп.86.7.3 п.86.7 ст.86 ПК України платник податків має право брати участь у процесі розгляду матеріалів перевірки особисто або через свого представника. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податку має право надавати письмові та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду.

Відсутність платника податку або його представника, повідомленого в передбаченому цією статтею порядку про час і місце розгляду матеріалів перевірки, не є перешкодою для розгляду матеріалів перевірки. Відповідно до пп.86.7.5 п.86.7 ст.86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту.

Відповідач, 06.12.2024, розглянувши заперечення ОСОБА_1 від 20.11.2024 на акт перевірки від 01.11.2024 повідомили позивача про відмову у врахуванні вимог заперечення на акт від 01.11.2024 №30651/03-20-24-07/.

З огляду на викладене, суд не вбачає в діях контролюючого органу порушення процедури розгляду заперечення на акт перевірки, а тому суд вважає дані доводи позивача необгрунтованими.

Оцінюючи доводи позовної заяви вбачається, що вони зводяться до незгоди позивача з висновками акту перевірки, які зроблені на підставі даних контролюючого органу, а не первинних документів, при цьому суд констатує, що документальну невиїзну перевірку позивача відповідач провів на підставі відомостей Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023, щодо позивача, відомостей про відсутність поданих до органів ДПС даною особою податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, а також інформації НБУ про надходження на банківські рахунки позивача у 2023 році грошових коштів у загальній сумі 1878190,00 грн, при цьому позивачем ні під час, ні після завершення перевірки не було надано податковому органу жодних пояснень щодо джерела походження зазначених коштів та правову підставу їх отримання, як не надано і жодних документів, які б підтверджували підстави отримання позивачем вказаної суми грошових коштів від фізичних осіб на його банківські рахунки та не здійснення їх декларування, не зважаючи на те, що як до початку перевірки, так і під час її проведення позивачу направлявся відповідний запит податкового органу.

Судом відхиляються твердження представника позивача, з приводу того, що саме контролюючий орган має доводити, що отримані позивачем кошти на картковий рахунок є доходом. Як зазначено судом вище, будь-які кошти, які надходять фізичній особі на її картковий банківський рахунок є доходом, якщо особа не доведе що ці кошти не підпадають під виключення, які визначені ст.165 ПК України. Тобто в даному випадку саме позивач зобов`язаний пояснити походження коштів та довести, що вони не є «іншим доходом» в розумінні ст.164 ПК України.

Позивач не заперечив та не спростував вказану інформацію, а також не надав з матеріалами позову жодних доказів, які б спростовували відомості, викладені контролюючим органом у вказаному листі та акті перевірки, як не надано і пояснень та будь-якого документального підтвердження щодо правової природи отриманих позивачем на його банківські рахунки коштів, що вказує на неспроможність документально спростувати висновки податкового органу про отримання позивачем у 2023 році доходів, без їх належного обліку, звітності і оподаткування.

Твердження позивача про те, що податковий орган не вчинив належних дій з метою перевірки походження вказаних коштів, встановлення осіб, які їх перераховували, не встановив рахунки, з яких надходили ці кошти, та не звертався до банківських установ щодо розкриття банківської таємниці з метою встановлення походження цих коштів є безпідставним оскільки, такі обставини не спростовують факту надходження вищевказаних сум грошових коштів на банківські рахунки, які належать саме позивачу, а не будь-яким іншим особам.

Під час розгляду цієї справи судом не встановлено порушень процедури проведення документальної невиїзної перевірки та оформлення акта такої перевірки, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.

Безпідставними суд вважає і доводи позивача про те, що відповідач не мав правових підстав використовувати отриману від Національного банку України інформацію, яка становить банківську таємницю, оскільки такі спростовуються положеннями частини 5 статі 62-2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відповідно до якої Національний банк України має право розкривати органам державної влади інформацію, що становить банківську таємницю та зібрану під час виконання ним його функцій, якщо така інформація може свідчити про правопорушення та/або використовуватися для запобігання, виявлення, припинення, розслідування правопорушень, притягнення винних осіб до відповідальності за їх вчинення.

При цьому, позивач в силу ст. 17 ПК України в ході проведення перевірки не був позбавлений права ознайомитись з листом Національного банку України, який став підставою для проведення перевірки, та надати відповідні пояснення щодо джерел походження коштів на його банківських рахунках.

Що стосується суті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, то суд зауважує на такому.

Відповідно допп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

Згідно зпп.162.1.1 п.162.1 ст.162 ПК України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно допп.163.1.1 п.163.1 ст.163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід. А запп.163.1.2 цього ж пункту об`єктом оподаткування резидента є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно доп.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця. Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

За правиламипп.164.2.20 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу. Відповідно до п.164.3 ст.164 ПК України при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і не грошовій формах.

Порядок нарахування, утримання та сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету визначено ст.168 ПК України. Відповідно допп.168.2.1 п.168.2 цієї статті, платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

Згідно п.167.1 ст.167 ПК України ставка податку становить 18% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Під час податкової перевірки за відомостями наданими у встановленому порядку Національним банком України встановлено, що у 2023 році наявні значні обсяги переказів між рахунками фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), а саме обсяг зарахувань на банківські рахунки позивача склав 1878190,00 грн.

P2P-платежі (з англ. person-to-person) це грошові перекази фізичних осіб «з карти на карту». P2P-транзакції зазвичай використовуються для оплати послуг або покупок у приватних продавців на онлайн-ринках, також такі платежі можуть використовуватися і для переказів коштів з іншою метою.

Разом з тим, поповнення рахунків однієї фізичної особи з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), різними фізичними особами у значному обсязі та за відсутності в отримувача належного документального обґрунтування підстав для одержання таких грошових коштів свідчить про отримання фізичною особою ОСОБА_1 у 2023 році доходів в розмірі 1878190,00 грн у вигляді інших доходів.

Під час перевірки податковим органом встановлено, що у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023 по платнику податків доходи у сумі 1878190,00 грн, що надійшли на банківські рахунки ОСОБА_1 , не задекларовані.

Враховуючи це та факт ненадання позивачем жодних первинних документів з приводу одержання такої суми коштів, податковий орган цілком слушно вказав на порушення пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168, п.179.7 ст.179 ПК України, у зв`язку з отриманням платником податків-фізичною особою ОСОБА_1 у 2023 році грошових коштів у сумі 1878190,00 грн від фізичних осіб із використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі), в результаті чого не був нарахований та сплачений за 2023 рік податок на доходи фізичних осіб у розмірі 338074,20 грн (1 878 190,00 х 18 %).

Доходи, визначені ст.163 ПК України є об`єктом оподаткування військовим збором, ставка якого становить 1,5 % від об`єкта оподаткування (п.161 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України).

Відповідно до цього, податковим органом зроблено цілком слушні висновки і про не нарахування та не сплату ОСОБА_1 за 2023 рік військового збору та військовий збір у розмірі 28172,85 грн (1878190 х 1,5%).

В силу вимогпп.16.13 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Пунктом 49.1 статті 49 ПК України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Згідно зпп.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно доп.179.1 ст.179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, за порушенняпп.16.1.3 п.16.1 ст.16, п.49.1,пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 ПК України згідно зп.120.1 ст.120 Податкового кодексу України до позивача правомірно було застосовано штраф у розмірі 340,00 грн.

З урахуванням досліджених судом матеріалів справи враховуючи наведені вище норми податкового законодавства, суд приходить висновку, що оспорювані податкові повідомлення-рішення є такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, підсумовуючи встановлені обставини, суд вважає, що контролюючий орган дійшов правильного висновку про те, що фізична особа - платник податку ОСОБА_1 фактично отримував дохід, з яких не сплачував ПДФО та військовий збір, а також не подав декларацію про декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік.

Відтак, суд висновує, що жодна із підстав, наведених у позовній заяві не доводить того, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення є протиправними.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення за встановленої судом безпідставності його вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241, 242, 243 ч.3, 245, 246, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський

Повний текст судового рішення складено 28.07.2025.