Справа № 120/5718/25
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 р. Справа № 120/5718/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів,

УСТАНОВИВ:

27.03.2025 поштою до суду надійшла позовна заява військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до рапорту № 2822 від 07.09.2024 т.в.о. начальника групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 встановлено факт самовільного залишення відповідачем місця служби з 21.12.2023 після завершення періоду госпіталізації, що тривав з 29.11.2023 по 21.12.2023 згідно з випискою № 15145 ВМКЦ Західного регіону.

На підставі наказу командира військової частини № 653-агд від 24.12.2023 було розпочато службове розслідування, результати якого зафіксовані у наказі № 13-од від 08.01.2024, де зазначено, що відповідач самовільно залишив військову частину після закінчення лікування.

Однак, у зв`язку з несвоєчасним виявленням факту відсутності відповідача, військовою частиною було помилково нараховано та виплачено останньому грошове забезпечення за грудень 2023 року в розмірі 6279,34 грн, що підтверджується матеріалами службового розслідування, ініційованого відповідно до наказу № 318-агд від 08.09.2024.

Станом на 15.10.2024 місце перебування відповідача залишається невідомим, а сам відповідач, будучи недобросовісним набувачем, не повернув добровільно безпідставно отримані кошти, що є підставою для стягнення зазначеної суми в судовому порядку.

02.05.2025 на виконання вимог ч. 3 ст. 171 КАС України судом надіслано запити до органів місцевого самоврядування щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача.

Листом за № 04/00/011/29288 від 08.05.2025 Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради повідомив суд про відсутність інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 в реєстрі Вінницької міської територіальної громади.

Поштове відправлення № 266 із запитом від 02.05.2025 , що було надіслане судом на адресу Заболотненської сільської ради, 23.05.2024 повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без виконання та з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відтак судом здійснено запит щодо підтвердження зареєстрованого місця проживання відповідача до Єдиного державного демографічного реєстру та отримано відповідь за № 1443921 від 03.06.2025, згідно з якою відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, справа підсудна Вінницькому окружному адміністративному суду.

Ухвалою суду від 04.06.2025 відкрито провадження у справі за позовом військової частини НОМЕР_1 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

З матеріалів справи видно, що поштове відправлення № 893 разом з ухвалою суду від 04.06.2025, що були надіслані судом на вищезазначену адресу відповідача, 23.06.2025 повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без виконання та з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Ухвалою суду від 04.07.2025 позовну заяву військової частини НОМЕР_1 залишено без руху на стадії судового розгляду, водночас позивачу встановлено 5-денний строк з дня вручення (отримання) копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків, а саме надання клопотання (заяви) про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності його пропуску.

11.07.2025 на виконання вимог вказаної ухвали до суду надійшло клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 28.07.2025 клопотання позивача задоволено, а розгляд справи за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів продовжено.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив таке.

Відповідно до рапорту № 2822 від 07.09.2024 т.в.о. начальника групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 , 29.11.2023 відповідач був шпиталізований та пробув на лікуванні до 21.12.2023, однак до військової частини не прибув.

24.12.2023 виданий наказ № 653-агд про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення відповідачем військової частини. Згідно з наказом № 13-од від 08.01.2024 "Про підсумки службового розслідування" відповідач вважається таким, що самостійно залишив частину.

Разом з тим, у зв`язку з несвоєчасним виявленням факту відсутності відповідача у медзакладі, військовою частиною помилково нараховано та виплачено ОСОБА_1 грошове забезпечення за грудень 2023 року в сумі 6279,34 грн, що підтверджується матеріалами службового розслідування, ініційованого відповідно до наказу № 318-агд від 08.09.2024.

Будучи недобросовісним набувачем коштів у сумі 6279,34 грн, відповідачем добровільно їх не повернув. При цьому місце його перебування позивачу залишається невідомим. Відтак позивач звертається до суду з позовом про примусове стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам (далі ? Порядок № 260).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 260, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 визначено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є:

штат військової частини (установи, організації) (далі ? військова частина);

накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження;

накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення;

накази про присвоєння військових звань;

грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно з пунктом 9 Порядку № 260 грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі ? відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 260 військовослужбовцям, які тимчасово вибувають з військової частини зі збереженням грошового забезпечення за місцем служби, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, виплачуються за весь період такого вибуття.

Отже, у період перебування військовослужбовця на лікуванні за ним зберігається виплата грошового забезпечення.

Натомість, за пунктом 15 Порядку № 260, грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

З матеріалів справи можливо побачити, що у період з 29.11.2023 по 21.12.2023 відповідач проходив лікування згідно з випискою № 15145 ВМКЦ Західного регіону, а тому за зазначений період мав право на отримання грошового забезпечення.

Разом з тим, з 21.12.2023 позивач мав прибути до військової частини для продовження проходження військової служби, проте не прибув, а відповідно не мав права на отримання грошового забезпечення з 21.12.2023 в силу положень пункту 15 Порядку № 260.

При цьому суд враховує, що позивач у цьому випадку діяв добросовісно та нараховував відповідачу грошове забезпечення дистанційно, та не міг достеменно знати час закінчення курсу лікування та дату коли відповідач повинен був прибути до військової частини.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Тобто, за змістом цієї норми, зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

Водночас стаття 1215 Цивільного кодексу України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким.

Відповідно до закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, що не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.

Судом встановлено, що відповідач діяв недобросовісно, оскільки був відсутній на службі з 21.12.2023 без поважних причин, проте отримував грошове забезпечення, а відтак наявні підстави для стягнення безпідставно набутих внаслідок таких дій коштів.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України у разі задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, оскільки у спірних правовідносинах позивач вважається суб`єктом владних повноважень, адміністративний позов якого задоволено, а також беручи до уваги відсутність документально підтверджених доказів щодо понесених позивачем витрат на залучення свідків та проведення експертиз, судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 безпідставно нараховані та виплачені грошові кошти в сумі 6279 (шість тисяч двісті сімдесят дев`ять) гривень 34 копійки.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 );

2) відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ).

Повне рішення суду складено 28.07.2025.

Суддя Сало Павло Ігорович