Справа № 380/5056/25
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 рокусправа № 380/5056/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в проведенні перерахунку та виплаті пенсії за вислугою років з урахуванням 5 відсотків унаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 67 відсотків відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати відповідача здійснити з 01.01.2016 перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугою років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням 5 відсотків унаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 67 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 з 2004 року є пенсіонером органів внутрішніх справ України та на підставі ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ" отримує пенсію за вислугу років.

Зауважує, що пенсія йому призначена у розмірі 62 % відповідних сум грошового забезпечення при загальному календарному та пільговому вирахуванні вислуги років 24 роки 02 місяці 27 днів. Згідно свідоцтва про хворобу від 03.11.2003 № 572 військово-лікарською комісією ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час .

Стверджує, що небезпечність захворювання, яке позивач отримав при проходженні служби в органах внутрішніх справ, слугувало підставою для звільнення та не дало можливості позивачу дослужити 9 місяців і 3 дні до повних 25 років, унаслідок чого ОСОБА_1 позбавлений додаткових пільг, передбачених законодавством України.

У зв`язку із наведеним, та оскільки з 01.01.2016 у ОСОБА_1 виникло право на включення до розрахунку пенсії 5 % внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в міліції, позивач 17.02.2025 звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням 5% грошового забезпечення внаслідок отриманого захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, тобто в розмірі 67 % відповідних сум грошового забезпечення.

04.03.2025 Головне управління ПФУ у Львівській області повідомило ОСОБА_1 про те, що оскільки позивач не звільнений зі служби в поліції на підставі п.п. 2,3 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", підстави для перерахунку пенсії з урахуванням додаткових 5 % відповідно до п. "а" ст. 13 Закону № 2262-XII відсутні.

На переконання позивача, дії відповідача щодо відмови в проведення перерахунку та виплаті пенсії за вислугу років у розмірі 67 % відповідних сум грошового забезпечення є протиправними та суперечать нормам чинного законодавства.

Із наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою від 19.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

04.04.2025 Головне управління ПФУ у Львівські області подало відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, зазначивши, що 23.04.2004 позивачу призначена пенсія у розмірі 62% суми грошового забезпечення відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби".

Наголошує, що підставою звільнення позивача зі служби в органах внутрішніх справ стала хвороба, однак, згідно з наказом УМВС України у Львівській області, його було звільнено не у відставку, а у запас. Висновком військово-лікарської комісії позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, що, відповідно до пункту 64 Положення, не є підставою для звільнення у відставку. За таких обставин, відповідач вважає, що правові підстави для застосування підвищеного відсоткового розміру пенсії (67%) на день призначення пенсії були відсутні.

Стверджує, що при перерахунку пенсій у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018, змінюється лише розмір грошового забезпечення, що враховується для нарахування пенсії, але не змінюється відсоткове співвідношення, встановлене на дату призначення.

Оскільки позивач не оскаржував відсотковий розмір пенсії на момент її призначення, а також з урахуванням того, що відповідач не уповноважений змінювати раніше визначений відсоток при перерахунку, вимоги про зміну розміру пенсії на 67% є юридично необґрунтованими.

Звертає увагу, що пенсія позивачу була перерахована з 01.01.2016 згідно з чинним порядком на підставі довідки про нові складові грошового забезпечення, а всі належні доплати здійснені відповідно до Порядку, затвердженого постановою від 13.02.2008 КМУ №45, та згідно з умовами Постанови № 103.

Таким чином, відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає дії пенсійного органу правомірними.

28.04.2025 позивач подав відповідь на відзив, у якій заперечує проти доводів відповідача, наведених у відзиві. Зазначає, що відзив жодним чином не спростовує надані позивачем докази, а тому просить його відхилити повністю.

Розглянувши наявні у справі документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 10.02.2004 отримує пенсію, призначену на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ у розмірі 62 % грошового забезпечення, що підтверджується висновком про призначення пенсії від 24.03.2004.

Зі змісту висновку про призначення пенсії від 24.03.2004 слідує, що ОСОБА_1 наказом Управління МВС України у Львівській області від 10.02.2004 № 87 о/с звільнений в запас через хворобу (ст. 64 "б").

17.02.2025 позивач звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням 5% грошового забезпечення внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

04.03.2025 Головне управління ПФУ у Львівській області листом № 4695-4118/Д-52/8-1300/25 пенсійний орган відмовив позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, вказавши, що оскільки позивач не звільнений зі служби в поліції на підставі п.п. 2,3 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію", підстави для перерахунку пенсії з урахуванням додаткових 5 % відповідно до п. "а" ст. 13 Закону "№ 2262-XII відсутні.

Не погоджуючись з відмовою відповідача щодо перерахунку пенсії з урахуванням додаткових 5 % відповідно до п. "а" ст. 13 Закону "№ 2262-XII, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує наступні правові норми.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ ( далі - Закон № 2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ всі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом "а" статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Суд зазначає, що підставою для призначення пенсії у розмірі 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення, відповідно до пункту "а" ч.1 ст. 13 Закону № 2262-XII, було звільнення особи саме у відставку за віком або за станом здоров`я.

Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII), передбачає створення Національної поліції України, ліквідацію органів міліції та втрату чинності Закону України "Про міліцію".

Нормами Закону № 580-VIII не були поширені гарантії соціального захисту на колишніх працівників міліції та членів їх сімей, у тому числі членів сімей працівників міліції, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час проходження служби в міліції, громадян України з числа колишніх працівників міліції, які були звільнені зі служби за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату, та члени їхніх сімей, осіб, які звільнені зі служби в міліції і визнані інвалідами І групи внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання службових обов`язків під час служби в міліції, або захворювання, одержаного під час проходження служби в міліції тощо.

З метою відновлення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей 23.12.2015 Верховна рада України прийняла Закон України № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" (далі - Закон № 900-VIII), яким внесла зміни до Закону № 2262-ХІІ.

Так, доповнено та змінено статтю 43 Закону № 2262-ХІІ, якою передбачено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Статтю 63 цього ж Закону доповнено частиною третьою, в якій вказано, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Закон № 900-VIII набрав чинності з 29.12.2015, відтак, з 01.01.2016 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) пенсіонери МВС (міліції) набувають права на перерахунок пенсії з урахуванням грошового забезпечення у розмірах встановлених для поліцейських.

За змістом п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ у діючій редакції, пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

До набрання чинності Законом № 2262-XII, діяв Закон України "Про міліцію", яким були врегульовані правовідносини щодо пенсійного забезпечення працівників міліції, які за своїм змістом є аналогічними тим, що викладені в Законі України "Про Національну поліцію".

Питання звільнення зі служби в органах внутрішніх справ були врегульовані також Положенням про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України та Порядком проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС України, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.02.2001 № 85 (далі - Порядок № 85).

Підпунктом 1.63.5 п. 1.63 Порядку № 85 встановлено, що за результатами медичного огляду ВЛК виносять постанови щодо осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ, зокрема, з формулюванням: "Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час".

Відповідно до пп. 1.117. 1 п. 1.117 Порядку № 85 свідоцтво про хворобу у мирний час складається на осіб рядового й начальницького складу, визнаних не придатними до військової служби зі зняттям з військового обліку, не придатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час, обмежено придатними до військової служби, на курсантів та слухачів навчальних закладів МВС, визнаних не придатними до подальшого навчання за станом здоров`я.

Отже, на переконання суду, визначальним з точки зору права, у цих правовідносинах є сам факт захворювання, яке спричинило подальшу непридатність особи до проходження служби, що було установлено у прямо передбачений спосіб, відповідно до діючого підзаконного нормативного акту - Порядку № 85 та зафіксовано у відповідному документі - свідоцтві про хворобу, хоча формулювання "непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час" і містить розбіжність із формулюванням, викладеним у пункті 2 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію"- "непридатність до служби в поліції".

Однак, суд наголошує, що наявність такої розбіжності жодним чином не спростовує самого факту непридатності до подальшої служби через хворобу.

Водночас, постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок № 3-1). Відповідно до Порядку №3-1 заяви про призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, місті Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи, зокрема, Міністерства внутрішніх справ України. Уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви (встановленого зразка) про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Пунктом 7 Порядку визначено перелік документів необхідних для призначення пенсії. Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженими структурними підрозділами до органів, що призначають пенсії, мають бути завірені цими уповноваженими структурними підрозділами в установленому порядку.

Згідно з п. 12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Крім цього, п. 7 Порядку № 3-1 визначено, що для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються, серед іншого, військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); довідка МСЕК про визнання особи інвалідом.

Суд встановив, що позивач 12.02.2025 звернувся із заявою про перерахунок і виплату пенсії з урахуванням 5 відсотків внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС, тобто в розмірі 67 % відповідних сум грошового забезпечення.

При цьому, суд ураховує те, що ОСОБА_1 отримує пенсію, призначену на підставі Закону № 2262-ХІІ у розмірі 62 % грошового забезпечення, що підтверджується висновком про призначення пенсії від 24.03.2004.

Відтак, суд вважає, що у Головного управління ПФУ у Львівській області відсутні правові підстави для відмови у виплаті позивачу пенсії у підвищеному на 5% розмірі згідно з п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.09.2019 у справі № 466/1403/17, від 23.03.2020 у справі № 461/1317/17, від 23.06.2020 у справі №296/10430/16-а, від 06.04.2022 у справі № 461/1316/17.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно із ч. 3 ст. 51 Закону 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Тому, до правовідносин щодо оскарження неправомірних дій чи бездіяльності уповноважених на те суб`єктів владних повноважень щодо перерахунку пенсії військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, а також членам їх сімей, не підлягає застосовуванню встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

З огляду на зазначене, суд вважає, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 (дня, коли у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії) повинен становити 67% відповідних сум грошового забезпечення.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у проведенні з 01.01.2016 перерахунку та виплати пенсії у розмірі 67% грошового забезпечення поліцейського за відповідною посадою, як звільненому за станом здоров`я через хворобу на підставі п. "а" ч. 1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ,

та зобов`язання відповідача здійснити з 01.01.2016 перерахунок та виплату позивачу пенсії у розмірі 67% грошового забезпечення поліцейського за відповідною посадою, як звільненому за станом здоров`я через хворобу на підставі п. "а" ч. 1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, з урахуванням виплачених сум.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу, проте згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності своєї відмови.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат суд здійснює за правилами ч. 1 ст. 139 КАС України.

При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (; 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) у проведенні з 01.01.2016 перерахунку та виплати пенсії у розмірі 67% грошового забезпечення поліцейського за відповідною посадою, як звільненому за станом здоров`я через хворобу на підставі п. "а" ч. 1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (; 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) здійснити з 01.01.2016 перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) пенсії у розмірі 67% грошового забезпечення поліцейського за відповідною посадою, як звільненому за станом здоров`я через хворобу на підставі п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна