Справа № 420/28430/24
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/28430/24

Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 16.12.2024

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Ступакової І.Г., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Амерго Груп» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Амерго Груп» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

09.09.2024 товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Амерго Груп» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.04.2024 №14739/15-32-04-06 про накладання штрафних санкцій, на підставі п.120-1.1 ст.120-1, за порушення вимог ст.201 ПК України (порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних), у розмірі 122827,18грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що камеральна перевірка товариства, за результатом якої прийнято спірне податкове повідомлення-рішення, проведена ГУ ДПС в Одеській області в березні 2024. Позивач наголошує, що податкові накладні зареєстровані здебільшого в жовтні 2022, а тому перевірка щодо додержання строків їх реєстрації могла бути проведена в листопаді 2022. Також, підприємство повинно було зареєструвати податкові накладні до 15.07.2022. Поряд з тим, з набранням чинності Законом України №2260-IX, встановлене пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільнення від відповідальності залежало від підтвердження, у визначеному законодавством порядку, можливості чи неможливості виконання платником обов`язку, зокрема, щодо реєстрації у відповідному реєстрі податкових накладних. При цьому, згідно положень пп.112.8.9 п.112.8 ст.112 ПК України, відповідно до яких обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є, зокрема, вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору). З урахуванням наведених положень, позивач зазначає, що контролюючий орган, застосовуючи до підприємства штрафні санкції, не врахував форс-мажорні обставини, які призвели до неможливості своєчасної реєстрації податкових накладних. Так, 23.04.2022 внаслідок ракетного обстрілу відбулось руйнування офісу ТОВ «Амерго Груп», повне відновлення якого здійснено 03.02.2023. Таким чином, позивач вважає, що з об`єктивних причин не міг здійснити вчасну реєстрацію податкових накладних, оскільки на момент виникнення такого обов`язку була відсутня можливість використання офісних приміщень, а вказані обставини є підставою для звільнення його від відповідальності, визначеною податковим законодавством. В подальшому, з метою забезпечення можливості проведення господарської діяльності, в листопаді 2023 товариство вимушено було змінити своє місцезнаходження та внести відповідні відомості до ЄДР. Крім того, податковий орган здійснив формальний підхід при наданні оцінки обставинам непереборної сили, які унеможливили своєчасну реєстрацію податкових накладних, посилаючись на те, що ТОВ «Амерго Груп», на дату складання акту перевірки 01.03.2024, не подавало заяву про неможливість виконання своїх податкових зобов`язань та сертифікат ТПП України, як доказ наявності форс-мажорних обставин, хоча такі обставини є загальновідомими.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 у задоволенні позову відмовлено, виходячи з того, що п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пп.69.1-1, яким установлено, що платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, зокрема щодо реєстрації в ЄРПН такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15.07.2022. На підставі наведеного суд першої інстанції зазначив, що оскільки податкові накладні складені позивачем, в тому числі, в період з 01.02.2022 по 31.05.2022 , проте зареєстровані після 15.07.2022, позивач не підлягає звільненню від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію таких накладних. Разом з тим, суд першої інстанції спростував посилання товариства щодо неможливості вчасного виконання податкового обов`язку через ракетні обстріли, відключення електроенергії та інтернет зв`язку, оскільки такі обставини не можуть безумовно вважатись поважною причиною для звільнення від відповідальності за порушення строків реєстрації податкових накладних, з огляду на те, що норми п.69 підрозділу 10 розділу XX ПК України передбачають звільнення від відповідальності за умови підтвердження неможливості виконання платником податків обов`язків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, однак доказів на підтвердження того, що ТОВ «Амерго Груп» зверталось до податкового органу з відповідним повідомленням про наявність форс-мажорних обставин, які унеможливили виконання обов`язку щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН відповідно до Порядку №225 від 29.07.2022 до суду не надано. Також, суд першої інстанції вважав необґрунтованими доводи позивача про те, що перевірка проведена з порушенням вимог п.76.3 ст. 76 ПК України, оскільки посадовою особою ГУ ДПС в Одеській області проведено камеральну перевірку щодо своєчасності ТОВ «Амерго Груп» реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН, а не камеральну перевірку податкової декларації або уточнюючого розрахунку. При цьому, суд зауважив, що п.76.3 ст. 76 ПК України визначає проведення камеральної перевірки з інших питань з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу. Окрім того, суд першої інстанції надав правову оцінку щодо застосування зменшеного розміру штрафних санкцій та вказав, що він може бути застосований лише до податкових накладних, складених та зареєстрованих несвоєчасно після набрання чинності Законом України №2876-IX або до накладних, строк реєстрації яких не скінчився станом на день набрання чинності цим Законом (08.02.2023).

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач наголошує щодо протиправності спірного податкового повідомлення-рішення та посилається на допущену судом першої інстанції при вирішенні справи низку порушень, зокрема щодо не застосування до спірних правовідносин положень абз.14 п.1 ст.120-1 ПК України, відповідно до яких у разі реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до початку проведення перевірки, предметом якої є дотримання вимог цього Кодексу щодо своєчасності реєстрації таких документів в Єдиному реєстрі податкових накладних, штрафні санкції, передбачені п.120-1.2 цієї статті, не застосовуються. Також, апелянт вважає, що невчасно зареєстровані податкові накладні були «нульовими», та внаслідок порушення їх реєстрації ані державі, ані жодному суб`єкту господарювання не було завдано матеріальної шкоди. Крім того, позивач вказує, що у відповідності до п.112.8.9. ст.112 ПК України обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є зокрема вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору), однак, при вирішення справи, допущено порушення вказаних приписів. В контексті цього, обґрунтування апеляційної скарги щодо форс-мажору відтворюють зміст позовної заяви, та основним доводом є посилання на загальновідомість виникнення обставин непереборної сили (влучання ракети в комплекс, де знаходився офіс товариства), які не потребують доказування. Разом з тим, як вказує позивач, суд першої інстанції самоусунувся від оцінки доводів позову щодо потенційної спроможності товариства реєструвати податкові накладні в умовах заборони експлуатації офісного приміщення, що визначено ч.8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та аварійного стану будівлі. Також, позивач посилався на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, зокрема на обґрунтування в тексті рішення правомірності проведення камеральної перевірки, надання правової оцінки судом першої інстанції питанню про застосування зниженого розміру штрафних санкцій. Ще одним доводом вказано про не застосування судом пп.4.1.4 п.4.1 ст.4 ПК України, яким встановлено презумцію правомірності рішень платника податку та не врахування того, що для подання на реєстрацію податкової накладної необхідно виконання майже такої ж послідовності дій, що і для подання повідомлення про неможливість її реєстрації.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ГУ ДПС в Одеській області, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1.1. п.75.1 ст.75 ПК України, у порядку ст.76 розділу II ПК України, проведено камеральну перевірку щодо своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН ТОВ «Амерго Груп» (), дати виписки яких припадає на 2022-2023 роки, за результатами якої складено акт перевірки від 01.03.2024 №7580/15-32-04-06/42020401. /а.с.36-37/

У порядку, передбаченому п.86.7 ст.86 ПК України платником подано заперечення (вих.20-3/24 від 20.03.2024) на акт камеральної перевірки, які рішенням ГУ ДПС в Одеській області від 10.04.2024 залишені без задоволення. /а.с.37 з.б.-38, 86-87/

На підставі акта перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 11.04.2024 №14739/15-32-04-06, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 122827,18грн. /а.с.16-17/

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог з наступних підстав.

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Порядок проведення камеральної перевірки встановлений статтею 76 ПК України.

Зокрема, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 ПК України.

01.01.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 №1797-VIII.

Вищезазначеним законом доповнено підпункт 75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України абзацом другим такого змісту: «Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах».

Таким чином, законодавець конкретизував, що, зокрема, може бути предметом камеральної перевірки, і знову ж звернув увагу на порядок її проведення - виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах контролюючого органу, тобто, без виходу за податковою адресою платника податків та перевірки первісних бухгалтерських документів.

З огляду на вищевикладене, предметом камеральної перевірки, охоплюються питання своєчасності реєстрації податкових накладних. Виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку або необхідності витребувати такі в останнього, достатніми є дані Єдиного реєстру податкових накладних, дані податкових декларацій та дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Камеральна перевірка є одним із способів реалізації контрольної функції податкового органу, шляхом якої здійснюється систематичний контроль за своєчасністю нарахування та відображення всіх відомостей, які впливають на правильність декларування платником податків.

Разом з тим, об`єктом камеральної перевірки є виключно дані, які знаходяться в розпорядженні податкового органу, будь-які інші дані не можуть бути предметом дослідження податковим органом.

Згідно з абз.2 п.76.3 ст.76 ПК України камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених ст.102 цього Кодексу, тобто 1095 днів.

Враховуючи викладене, у податкового органу були правові підстави для проведення камеральної перевірки дотримання термінів реєстрації ТОВ «Амерго Груп» податкових накладних та/або розрахунків корегування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, яка проводилась у приміщенні контролюючого органу на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Пунктом 201.1 ст.201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

З урахуванням викладеного, в період існування спірних правовідносин ПК України передбачений обов`язок платників податку на додану вартість забезпечити своєчасну реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 120-1.1 ст.120-1 ПК України встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст.201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

У разі порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень, при реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою.

За аналізом наведених положень можна дійти висновку, що податкове правопорушення за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної є вчиненим із моменту закінчення граничного терміну реєстрації податкової накладної, передбаченої п.201.10 ст.201 ПК України. Строк затримки реєстрації має правове значення для визначення розміру штрафної санкції, а не для його кваліфікації.

18.03.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 №533- IX (надалі - Закон №533- IX).

У зв`язку із набранням чинності Закону №533-ІХ (з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-IX та Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 13.05.2020 №591-ІХ») підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений пунктом 52-1 такого змісту: «За порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Протягом періоду з 01.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню».

Пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України містив чітку вказівку на темпоральний критерій незастосування штрафних санкцій за вчиненні відповідні порушення: з 01.03.2020 і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на застосування штрафних санкцій, у тому числі за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у відповідний період.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24год.00хв. 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Разом з тим, до завершення карантину Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України продовжується та станом на час розгляду справи триває.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 03.03.2022 №2118-IX, який набрав чинності 07.03.2022 (надалі - Закон №2118-IX).

Законом №2118-IX підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнений п.69, яким установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Зокрема, пп.69.1, 69.9 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України визначено, що у випадку відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої п.46.2 ст.46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Законом №2142-IX від 24.03.2022 внесено зміни у пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, а саме слова «трьох місяців» замінено словами «шести місяців».

В подальшому Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 №2260-IX (надалі - Закон № 2260-IX).

У зв`язку із набранням чинності 27.05.2022 Закону №2260-IX пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України викладено у такій редакції: «У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої п.46.2 ст.46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої п.46.2 ст.46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24.02.2022 до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15.07.2022, подання податкової звітності до 20.07.2022 та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31.07.2022.».

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику».

Відтак, з набранням чинності Законом №2260-IX передбачене пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України звільнення від відповідальності поставлене в залежність від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язку, зокрема, щодо реєстрації у відповідному реєстрі податкових накладних.

Також, Законом України №2260-IX було внесено зміни й до пп.69.9 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. Відповідно до нової редакції цієї норми для платників податків та контролюючих органів зупинявся перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків.

Крім того, зазначеним Законом №2260-IX п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнений пп.69.1-1, відповідно до якого платники податку на додану вартість зобов`язані забезпечити у строки, встановлені пп.69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у пп.69.1 цього пункту, та уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Законом України від 13.12.2022 №2836-IX (набрав чинності 03.01.2023) пп.69.1 викладено в новій редакції, зокрема відповідно до абзаців третього - п`ятого цього пункту платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо:

- реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року;

- реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 20 липня 2022 року.

З огляду на наведене вище правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів зазначає, що платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в період дії мораторію, запровадженого пп.52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, а саме з 01.03.2020 по 26.05.2022.

Оскільки податкове правопорушення щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є порушенням, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної, а припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної в ЄРПН, то у випадку коли податкова накладна/розрахунок коригування складена(ий) в період дії мораторію, а зареєстрована(ий) в ЄРПН після скасування дії мораторію (тобто після 26.05.2022), відповідальність за порушення строків реєстрації податкових накладних застосовується за період у якому підстави для звільнення від відповідальності перестали існувати.

В той же час, як зазначено вище, п.69.1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (з урахуванням змін, внесених Законом України від 13.12.2022 №2836-IX) установлено, що платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо: реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року.

Отже, якщо податкові накладні/розрахунки коригування складені платником в період з 01 лютого по 31 травня 2022 року, а зареєстровані в ЄРПН з порушенням строку після 15.07.2022, у контролюючого органу є підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до п.120-1.1 ст.120-1 ПК України.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30.01.2024 у справі №280/4484/23, від 06.02.2024 у справі №160/10740/23; від 12.03.2024 у справі №160/13661/23, від 13.03.2024 у справі № 120/6331/23, а також у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 26.02.2025 у справі № 200/4768/23.

Першочерговим питанням в даній справі є встановлення обставин можливості/неможливості виконання ТОВ «Амерго Груп» своїх податкових зобов`язань у взаємозв`язку з доводами позивача про наявність форс-мажорних обставин.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо обставинам непереборної сили, які на його думку, є підставою для звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, колегія суддів зазначає наступне.

Так, Верховний Суд у постановах від 03.04.2025 у справі №320/27109/23, від 16.04.2024 у справі 440/2936/23 зазначив, що той платник податків, у якого відсутня можливість своєчасно виконати податковий обов`язок, в тому числі й щодо своєчасної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до податкової накладної, з 27.05.2022 повинен довести обставини неможливості виконання податкового обов`язку шляхом подання відповідної заяви та документів до контролюючого органу відповідно до вимог Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, та переліків документів на підтвердження, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225. За умови отримання відповідного рішення контролюючого органу щодо неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку відповідальність, передбачена ст.120-1 ПК України, до цього платника податків не застосовується.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає неспроможними доводи апелянта про те, що контролюючим органом не враховано форс-мажорні обставини, які призвели до неможливості своєчасної реєстрації ТОВ «Амерго Груп» податкових накладних (влучання ракети в комплекс, де був розташований офіс підприємства та знаходилась вся документація), а також те, що такі обставини є загальновідомими та не потребують доказування, оскільки позивачем не доведено, що він звертався до органів податкової служби із заявою відповідно до положень Порядку №225 про неможливість виконання своїх податків обов`язків, що прямо визначено Законом України №2260-IX.

Таким чином, оскільки обставини прийняття контролюючим органом рішення про неможливість виконання податкових обов`язків в частині своєчасної реєстрації спірних у даній справі податкових накладних відсутні, відповідно, позивач вважається таким, що мав можливість своєчасно виконувати свої податкові обов`язки, а підстави для повного звільнення позивача від відповідальності відсутні.

Стосовно встановлення обставин щодо правомірності/неправомірності винесеного ГУ ДПС в Одеській області податкового повідомлення-рішення від 11.04.2024 №14739/15-32-04-06 слід зазначити наступне.

Так, відповідно до акту перевірки від 01.03.2024 №7580/15-32-04-06/42020401, вбачається порушення реєстрації 131 податкової накладної (згідно нумерації в переліку акту перевірки), а саме рядки: №№1-48, складені у період з 02.02.2022 по 30.04.2022, зареєстровані 20.10.2022 (98 днів порушення); №№49-116, складені у період з 07.02.2022 по 23.03.2022, зареєстровані 21.10.2022 (99 днів порушення); №№117-119, складені у період з 03.06.2022 по 15.06.2022, зареєстровані 01.07.2022 (1 день порушення); №120, складена 10.10.2022, зареєстрована 02.01.2023 (63 дні порушення); №№121,122,124, складені у період з 03.06.2022 по 20.06.2022, зареєстровані 19.10.2022 (96, 111 днів порушення); №№125, 127-128, складені 14.11.2022, зареєстровані 09.01.2023 (40 днів порушення); №123, складена 22.08.2022, зареєстрована 16.09.2022 (1 день порушення); №126, складена 20.06.2022, зареєстрована 20.10.2022 (97 днів порушення); №129, складена 11.11.2022, зареєстрована 06.01.2023 (37 днів порушення); №130, складена 09.06.2023, зареєстрована 31.07.2023 (26 днів порушення); №131, складена 01.06.2023, зареєстрована 17.08.2023 (43 дні порушення).

Таким чином, враховуючи, що податкові накладні складені позивачем в період з 02.02.2022 по 09.06.2023, а зареєстровані в ЄРПН в період з 20.10.2022 по 17.08.2023, а тому у контролюючого органу були підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до п.120-1.1 ст.120-1 ПК України.

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що правильність здійсненого розрахунку розміру штрафних санкцій входить до предмета доказування у спорах цієї категорії, оскільки є наступним питанням після висновку про наявність з боку позивача податкового правопорушення, яке тягне за собою застосування штрафних санкцій.

Як зазначалось вище, розміри штрафу за порушення платниками визначених п.201.10 ст.201 ПК України граничних строків реєстрації податкових накладних передбачені п.120-1.1 ст.120-1 ПК України і в залежності від строку порушення реєстрації становлять від 10 відсотків до 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, окрім винятків, встановлених у вказаній статті.

Таким чином, положення п.201.10 ст.201 ПК України та п.120-1.1 ст.120-1 ПК України перебувають у нерозривній єдності. Такого роду підхід обумовлюється формально-юридичною логікою: приписи п.201.10 ст.201 та п.120-1.1 ст.120-1 мають взаємно відсильні норми одна на одну.

Проте у зв`язку з прийняттям Закону України від 12.01.2023 №2876-IX «Про внесення змін до розділу XX «Прикінцеві положення» ПК України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування» (надалі Закон України №2876-IX), який набрав чинності 08.02.2023, підрозділ 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України був доповнений п.п.89 та 90, якими на період дії воєнного стану збільшені строки реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування та зменшені розміри штрафних санкцій за їх порушення.

Відповідно до п.89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 18 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені; для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 18 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Відповідальність за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних за процедурними строками, передбаченими п.89 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу, визначається приписами п. 90 цього підрозділу.

Зазначеною нормою передбачено, що тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого для п.89 цього розділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі: 2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 5 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 15 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 25 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Аналіз наведених норм права свідчить, що п.п.89 та 90 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України перебувають у нерозривній єдності. Зокрема, такий висновок підтверджується взаємними відсильними нормами. Пункт 90 передбачає відповідальність за окремий склад податкового правопорушення, оскільки фінансова відповідальність визначається за порушення процедурних правил сформованих у п.89, які не є тотожними за своїм темпоральним змістом приписам п.201.10 ст.201 ПК України.

Так, згідно додатку до оскаржуваного податкового повідомлення - рішення (розрахунок штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування) штраф за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних (рядки №№1-129, 131) контролюючим органом застосовано штраф у фіксованому розмірі 2% (але не більше 1020грн.), оскільки вказані податкові накладні підпадають під винятки, встановлені у п.120-1.1 ст.120 ПК України (податкові накладні/розрахунки коригування, складені на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою).

Разом з тим, до податкової накладної №130 застосовано штраф у зменшеному розмірі, які передбачені п.90 підрозділу 2 розділу XX «Прикінцеві положення» ПК України 5%, оскільки складення та реєстрація податкової накладної відбулась після набрання чинності Законом України №2876-ІХ, тобто після 08.02.2023.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що відповідачем, на підставі п.120-1.1 ст.120-1 та п.90 підрозділу 2 розділу XX «Прикінцеві положення» ПК України, було обґрунтовано застосовано до ТОВ «Амерго Груп» штрафні санкції за порушення вимог ст.201 ПК України щодо порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за 2022-2023 роки, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення від 11.04.2024 №14739/15-32-04-06 є правомірними.

Колегія суддів спростовує доводи позивача про наявність підстав щодо незастосування до нього штрафних санкцій, з урахуванням абз.14 п.1 ст.120-1 ПК України, оскільки спірні податкові накладні були зареєстровані до початку проведення перевірки.

Так, загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень визначені ст.112 ПК України, відповідно до п.1 якої особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, за загальним правилом, закріпленим цією нормою, вина є умовою фінансової відповідальності, якщо виняток спеціально не обумовлений цим Кодексом.

За змістом п.112.2 ст.112 ПК України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Звичайна вина в податковому праві, з огляду на зміст п.112.2 ст.112 ПК України, наявна тоді, коли особа не вжила достатніх заходів для того, щоб поводитися розумно, добросовісно та з проявами належної обачності під час вчинення дій або бездіяльності, за які передбачено фінансову відповідальність, і ці обставини було доведено контролюючим органом. Причому усі наведені обставини мають бути наявними у сукупності (нерозумно, недобросовісно та без належної обачності). Тобто, щоб визнати особу винною, потрібно довести, що вона діяла водночас і нерозумно, і недобросовісно, і без належної обачності, при цьому, маючи змогу поводитися належними чином.

Пунктом 112.7 ст.112 ПК України зазначено, що у разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 16.02.2022 у справі №380/527/20, від 07.03.2023 у справі №822/1718/17, від 23.07.2019 у справі №620/3609/18, від 03.05.2023 у справі №280/1728/20, від 12.11.2024 у справі №160/20829/23, від 06.03.2024 у справі №280/2280/21, надаючи правову оцінку підставам застосування штрафних санкцій відповідно до п.120-1.1, 120-1.2 ст.120-1 ПК України, вказував на те, що законодавець передбачив можливість застосування до платника податків наслідків за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних лише за наявності його винної поведінки, відсутність вини як необхідної складової податкового правопорушення обумовлює протиправність застосування відповідних штрафних (фінансових) санкцій.

Аналогічні підходи застосування до платника податків штрафних (фінансових) санкцій також було зазначено також у постанові від 01.01.2020 Великої Палати Верховного Суду у справі №804/4602/16.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав щодо не застосування до ТОВ «Амерго Груп» штрафних санкцій за порушення податкового зобов`язання, що полягало у своєчасній реєстрації податкових накладних, оскільки сам факт порушення реєстрації податкових накладних позивачем не заперечується, натомість головним аргументом вчинення таких дій підприємства є форс-мажорні обставини з посиланням на знищення офісу через ракетний обстріл, при цьому, як було встановлено судом першої інстанції та констатовано судом апеляційного суду, позивач, з урахуванням виникнення обставин непереборної сили, проігнорував вимоги пп.69.1 п.69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України зі змінами згідно Закону України №2260-IX (які надавали платнику можливість звільнити себе від відповідальності) та Порядку №225, та не вжив належних заходів, визначених законодавством для усіх платників податку на рівних умовах, щодо подання заяви до контролюючого органу про неможливість вчасно виконати свій податковий обов`язок.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з доводами апелянта щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, зокрема, через обґрунтування в тексті рішення правомірності проведення камеральної перевірки, оскільки в позовній заяві товариство посилалось на порушення контролюючим органом строку проведення камеральної перевірки. Також, посилання щодо надання правової оцінки судом першої інстанції питанню про застосування зниженого розміру штрафних санкцій, з огляду на те, що позивач не заявляв таких вимог, є безпідставними, оскільки перевірка обставин щодо розміру застосування штрафних санкцій контролюючим органом, входить в предмет оцінки судом при розгляді даної категорії справи, та як вбачається з матеріалів справи відповідачем було застосовано знижений розмір штрафних санкцій щодо однієї з податкових накладних.

У рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього.

Зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява №49684/99, п. 30, від 27.09.2001).

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Отже, при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано вимоги законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Амерго Груп» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2024 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на товариство з обмеженою відповідальністю «Амерго Груп».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: А.В. Крусян

Суддя: І.Г. Ступакова

Суддя: О.В. Яковлєв