Справа № 420/39570/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

24 липня 2025 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача про зміну способу і порядку виконання рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 у справі № 420/39570/24 позов ОСОБА_1 - задоволений частково, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з 01.12.2019 перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) № 474 від 23.09.2024 року, виданої станом на листопад 2019 року, з урахуванням вже виплачених сум.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.02.2025 набрало законної сили 01.04.2025, позивач за виконавчим листом не звертався.

До Одеського окружного адміністративного суду 30.06.2025 року надійшла заява представника позивача про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 28.02.2025 року у справі №420/39570/24 із зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області з 01.12.2019 року перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) № 474 від 23.09.2024 року, виданої станом на листопад 2019 року, у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з урахуванням вже виплачених сум, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 по день проведення перерахунку, в сумі 252396 грн.

Заява мотивована тим, що з дати набрання законної сили по теперішній час відповідачем рішення суду не було виконано в повному обсязі. Згідно з випискою боргу відповідача на виконання рішення суду було лише розраховано суму доплати за період з 01.12.2019 року по 30.04.2025 року, яка складає 252396 грн., проте цю суму відповідач не виплачується, боржник повідомляє, що виплата нарахованої суми пенсії буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду з Державного бюджету України. Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Ухвалою від 07.07.2025 заява була прийнята та призначена до розгляду на 24 липня 2025 року об 11 год. 30 хв.

14.07.2025 від відповідача надійшли заперечення проти заяви про зміну способу та порядку виконання рішення, в яких відповідач зазначає, що на виконання судового рішення у квітні 2025 року Головним управлінням ПФУ в Херсонській області було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 в межах покладених зобов`язань. Заборгованість у сумі 252396 грн. за період з 01.12.2019 по 30.04.2025 включено до реєстру судових рішень, виплата яких здійснюється за кошти Державного бюджету України. Зазначена сума обліковується в реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, з датою набрання законної сили 01.04.2025 за № 810999.

Відповідач звертає увагу суду на те, що рішення суду на користь позивача має зобов`язальний характер, зміна способу його виконання запропонованим заявником чином щодо стягнення конкретної суми коштів, потягне зміну рішення по суті, що не відповідає інституту зміни способу його виконання. Тому, змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання поновити нарахування та виплату пенсії, а також сплатити заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії на стягнення конкретної суми такої виплати, буде змінено рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Представники сторін в судове засідання не прибули, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі.

Тому суд розглядає заяву позивача про зміну способу та порядку виконання рішення суду в письмовому провадженні.

Дослідивши обставини справи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з вимогами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 129-1 Конституції України, а також ст.ст. 14 та 370 КАС України.

Суд зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Порядок та підстави для зміни способу, порядку та встановлення строку виконання судового рішення закріплені статтею 378 КАС України.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат (ч. 3 ст. 378 КАС України у редакції Закону № 4094-IX, що діє з 19.12.2024).

Отже, з 19.12.2024 статтю 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

У цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни "зобов`язання здійснити перерахунок та провести виплати за перерахованою пенсією" на "стягнення коштів із державного органу боржника".

Судовим розглядом встановлено, що згідно розрахунку ГУ ПФУ в Херсонській області на доплату пенсії за рішенням суду за період з 01.12.2019 року по 30.04.2025 року загальна сума перерахунку пенсії позивача склала 252396 грн., фактичну виплату якої наразі не проведено. Заперечень щодо суми виплати відповідач не надав.

Отже, рішення суду не виконується у повному обсязі більше, ніж два місяця.

Таким чином, враховуючи вимоги частини 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни способу і порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від від 28.02.2025 року у справі №420/39570/24 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 пенсійних виплат у розмірі 252396 грн.

Суд зазначає, що наведені приписи чинного законодавства свідчать, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Тобто особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права. Отже, в будь-якому разі судове рішення, ухвалене на користь позивача, має бути виконане.

Реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. У рішеннях ЄСПЛ у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (заява № 70297/01) та у справі "Бакалов проти України" (заява № 14201/02) також зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (пункти 48 та 40 цих рішень відповідно).

На підставі викладеного, керуючись приписами ст. ст. 5-11, 241, 243, 248, 256, 293-295, 370, 378 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про зміну способу і порядку виконання рішення по справі - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від від 28.02.2025 року у справі №420/39570/24 шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 по квітень 2025 року включно, в сумі 252396 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення відповідно до ч.1 ст. 295 КАС України.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА