Справа № 608/115/25
Суддя: Цвинтарна Т. М.
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2025 р. Справа № 608/115/25

Провадження № 2-а/596/15/2025

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі судового засідання Стасюк О.Д.

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин справу за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Алексєєва Олега Дмитровича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Алексєєв О.Д. звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №1450 від 31.10.2024 року, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень за порушення ним ч.3 ст.210 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що в постанові №1450 від 31 жовтня 2024 року не зазначено часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, що суперечить вимогам ч.2 ст. 283 КУпАП. Також, не зазначено опису обставин, установлених під час розгляду справи, оскільки не зазначено статусу ОСОБА_1 відповідно до Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідно до якого ОСОБА_1 має бути визначений як призовник, військовозобов`язаний чи резервіст.

Крім того, не зазначено конкретних положень нормативних актів, Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та постанови №560, яким затверджено Порядок призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, які порушив ОСОБА_1 ..

Також, в протоколі про адміністративне правопорушення №23 від 14 жовтня 2024 р. викладено пояснення і зауваження щодо змісту протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, в якому зазначено наступне, що ОСОБА_1 не отримував повідомлення про повістку, тому, не з`явився до військкомату 13.09.2024 р.. Повідомлення про те, що йому була повістка, отримав від дільничого інспектора 14.10.2024 р. і цього ж дня одразу з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 . До протоколу не долучено жодних матеріалів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 зобов`язаний був прибути по повістці на 13.09.2024, не долучено повістки, не зазначено від якого саме числа повістка, який її реєстраційний номер, у який спосіб була направлена ОСОБА_1 , а також, коли її отримав ОСОБА_1 ..

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності хоч датована ще 31 жовтня 2024 року, проте, вручена йому 04 січня 2025 року, а тому позивач не мав реальної можливості оскаржити її у 10-ти денний строк з дня її винесення. Проте, позивач оскаржив постанову у 10-ти денний строк від дня одержання копії постанови, а тому, строк оскарження постанови просить вважати пропущеним із поважної причини та поновити його.

05.03.2025 представник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 надіслала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просила в задоволенні позову відмовити. Вказаний відзив обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не явився на виклик по повістці в ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги пункту 2 п.1 ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних і резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, тому, було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Представник позивача адвокат Алексєєв О.Д. в судове засідання не з`явився, проте, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Просив позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позов з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити. Також, пояснив суду, що він не отримував повістки про виклик до ТЦК на 13.09.2024, тому, не зявився на зазначену дату. Йому зателефонував дільничий офіцер поліції ОСОБА_4 і повідомив, що він ( ОСОБА_1 ) перебуває в розшуку. Після чого, він 14.10.2024 похав до ІНФОРМАЦІЯ_2 для зясування даних обставин. У відділі ТЦК відносно нього склали протокол про адміністративне правопорушення, а також працівник відділу ТЦК ОСОБА_5 повідомив йому, що не потрібно бути присутнім при винесення постанови в ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки його і так не впустять в приміщення ТЦК. На розгляд справи у ІНФОРМАЦІЯ_4 31.10.2024 його не викликали.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, однак, у поданому до суду відзиві просив розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ч. 2 ст.2КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 3 статті 210 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку вчинене в особливий період та тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Приміткою до ст. 210 КУпАП вказано, що положення статей 210, 210-1 цого Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з Указом Президента України № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває по цей час.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, згідно абз. 1 ч. 1 ст.22Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, складає неявка військовозобов`язаного за викликом без поважних причин до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За правилами ч. 1 ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Судом встановлено, що 14.10.2024 головним спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, відносно ОСОБА_1 ..

У протоколі про адміністративне правопорушення від 14.10.2024 зазначено, що 14.10.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено факт, що гр. ОСОБА_1 не прибув по повістці на 13.09.2024. Зі слів ОСОБА_1 про наявність повістки він дізнався від дільничого інспектора лише 14.10.2024. Неприбуття по повістці є порушеннм вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та постанови КМУ №560.

31.10.2024, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 14.10.2024, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову за справою про адміністративне правопорушення № 1450, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП стало те, що 14.10.2024 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено факт, що гр. ОСОБА_1 не явився по повістці на 13.09.2024, що є порушенням Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та постанови КМУ №560.

Вказана постанова винесена у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відомостей про вручення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови від 31.10.2024 матеріали справи не містять.

Як вбачається з матеріалів справи, притягнення позивача до відповідальності за оскаржуваною постановою від 31.10.2024 відбувалося, у зв`язку з неявкою його до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 13.09.2024.

З даного приводу суд зауважує, що копія повістки про виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 13.09.2024 у матеріалах справи відсутня.

Суд також звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів того, що повістка про необхідність ОСОБА_1 прибути 13.09.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 направлялася йому поштою чи вручалася в інший спосіб, визначений законодавцем.

Таким чином, суд у сукупності встановленого та викладеного вважає, що у даному випадку відсутня вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зазначений обов`язок відповідач не виконав, оскільки ним не доведено правомірності своїх дій, які полягають у притягненні позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП не встановлено належними, допустимими та достатніми доказами наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивач просить поновити строк звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки, копію постанови він отримав поштою лише 04 січня 2025 року, що стверджується перевіркою статусу відстеження листа № 330, внаслідок чого пропустив строк звернення до суду, тому, суд задовольняє клопотання про поновлення строку оскарження постанови.

Крім того, на підставі ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 75-77, 90, 139, 241, 245-246, 250, 255, 258, 262, 293, 295, 297 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду та визнати причину пропуску строку звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом поважною.

Адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Алексєєва Олега Дмитровича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову №1450 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП від 31 жовтня 2024 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, закрити.

Стягнути із Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 суму 605 (шістсот п`ять) гривень 60 коп. в порядку відшкодування коштів по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_2 ).

Представник позивача: адвокат Алексєєв Олег Дмитрович (адреса: м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 74а, офіс 342).

Відповідач: Чортківський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено 28 липня 2025 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна