Справа № 460/9881/24
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2025 року м. Рівне №460/9881/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дудар О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДБК РЕНТБУД"
доДубенської міської ради,
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДБК РЕНТБУД» (далі - ТОВ «ДБК РЕНТБУД», позивач) звернулося з позовом до Дубенської міської ради Рівненської області (далі відповідач-1), міського голови міста Дубно Антонюка Василя Михайловича (далі Антонюк В.М., відповідач-2) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.

Позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Дубенської міської ради, що виразилась у неприйнятті рішення за результатами розгляду заяви ТОВ «ДБК РЕНТБУД» від 22.05.2024, що зареєстрована Центром надання адміністративних послуг Дубенської міської ради 23.05.2024, про поновлення договору оренди землі, що розташована по вул.Скарбова, 10, в м.Дубно (кадастровий номер :01:003:2071);

- зобов`язати Дубенську міську раду на найближчому, з моменту набрання законної сили рішенням суду у цій справі, пленарному засіданні прийняти рішення по суті заяви ТОВ «ДБК РЕНТБУД» від 22.05.2024, яким передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДБК РЕНТБУД» земельну ділянку (кадастровий номер :01:003:2071) площею 0,0723 га, розташовану по вул.Скарбова, 10, в м.Дубно, в оренду строком на 3 (три) роки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово розважальної та ринкової інфраструктури з земель житлової та громадської забудови;

- визнати протиправною бездіяльність міського голови міста Дубно Антонюка Василя Михайловича, що виразилась у невинесенні на розгляд позачергової сесії Дубенської міської ради, що розпорядженням міського голови №122-р від 28.08.2024 «Про скликання та підготовку позачергової сесії Дубенської міської ради у серпні 2024 року» скликана на 10.00год. 30.08.2024, заяви ТОВ «ДБК РЕНТБУД» від 22.05.2024, зареєстрованої Центром надання адміністративних послуг Дубенської міської ради 23.05.2024, про поновлення договору оренди землі, що розташована по вул.Скарбова, 10, в м.Дубно (кадастровий номер :01:003:2071);

- зобов`язати міського голову міста Дубно Антонюка Василя Михайловича винести на розгляд найближчої після набрання законної сили рішенням суду у цій справі сесії (чергової чи позачергової) Дубенської міської ради розгляд заяви ТОВ «ДБК РЕНТБУД» від 22.05.2024.

Позов обґрунтовано тим, що позивачем, як орендарем земельної ділянки комунальної форми власності, подана заява про поновлення договору оренди. Проте, вказана заява безпідставно не розглянута та відповідно не задоволена Дубенською міською радою. В свою чергу, міський голова міста Дубно Антонюк В.М. безпідставно не виносить це питання на розгляд сесії відповідної міської ради.

Ухвалою суду від 09.09.2024 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

Позивач недоліки позовної заяви усунув у строк і спосіб, встановлений судом, відтак позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду.

Ухвалою суду від 12.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

25.09.2024 Дубенською міською радою в особі представника Антонюка В.М. подано відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач-1 та відповідач-2 заперечують проти позовних вимог в повному обсязі. Так, Дубенською міською радою вживалися активні дії щодо винесення на розгляд сесії питання про поновлення строку договору оренди землі, однак депутатами не було проголосовано за підготовлений проект рішення. Передача в оренду земельних ділянок є дискреційними повноваженнями органу місцевого самоврядування, а тому суд не може підміняти адміністративний орган, приймати за нього рішення або ж надавати адміністративному органу вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень. Винесення цього питання на позачергову сесію міської ради є безпідставним, як такого, що не включене до переліку питань, які розглядаються на позачергових сесіях. Відповідачі просили у задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши позовну заяву та відзив, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

21 грудня 2021 року між Дубенською міською радою (Орендодавець) та ТОВ «ДБК РЕНТБУД» (Орендар) укладено договір оренди землі (далі Договір).

Відповідно до пункту 1 Договору Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення (землі житлової та громадської забудови) для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово - розважальної та ринкової інфраструктури, яка розташована в м.Дубно на вул.Скарбова, 10.

Згідно з пунктами 2, 4 Договору, в оренду передається земельна ділянка площею 0,0723 га, в тому числі 0,0723 га забудованих земель (землі під багатоповерховою забудовою), надана рішенням міської ради від 14 грудня 2021 року №1836.

В оренду передається тільки земельна ділянка. Кадастровий номер :01:003:2071.

Пунктом 8 Договору передбачено, що договір укладено строком до 19 липня 2024 року. Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, Орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір укладення договору оренди на новий строк.

22.05.2024 ТОВ «ДБК РЕНТБУД», на підставі пункту 8 Договору, звернулося до Центру надання адміністративних послуг Дубенської міської ради із заявою про поновлення цього Договору (вказана заява зареєстрована 23.05.2024 за номером №862/АП).

Відповідно до проекту рішення Дубенської міської ради, підготовленого за результатом попереднього розгляду спеціалістами управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин міської ради, «Про передачу ТОВ «ДБК РЕНТБУД» в оренду земельної ділянки на вул.Скарбова, 10, в м.Дубно» - заява позивача про поновлення договору вирішена позитивно.

Зокрема, питання передачі земельної ділянки ТОВ «ДБК РЕНТБУД» погоджене заступником начальника відділу земельних відносин управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради Ларисою Андріюк.

З листа Дубенської міської ради від 19.06.2024 №168/24-Т-862/АП, направленого на адресу ТОВ «ДБК РЕНТБУД», обумовлений проект рішення міської ради пройшов усю необхідну процедуру підготовки досесійного розгляду. Проте, 14.06.2024 вищевказаний проект рішення не був прийнятий міською радою.

Згідно з витягом з протоколу 75 сесії Дубенської міської ради від 14.06.2024, на сесії Дубенської міської ради з присутніх 19 депутатів міської ради «за» проголосували 12 депутатів, проти 0 та утрималися 2 депутати. Не голосували 5 депутатів (у тому числі 1 депутат у зв`язку із наявним конфліктом інтересів).

Згідно з листом Дубенської міської ради від 19.07.2024 №191/24-Т-1115/АП, станом на 19.07.2024 управлінням архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради на підставі звернень ТОВ «ДБК РЕНТБУД» від 23.05.2024 та від 14.06.2024 повторно підготовлений та завізований проект рішення «Про передачу ТОВ «ДБК РЕНТБУД» в оренду земельної ділянки на вул.Скарбова, 10, в м.Дубно, який після визначення дати проведення наступної сесії (чергової, позачергової) буде передано в оргвідділ міської ради для розгляду в постійних комісіях та на сесії міської ради.

Згідно з витягу з протоколу 76 сесії Дубенської міської ради восьмого демократичного скликання від 12.07.2024, на сесії Дубенської міської ради з присутніх 19 депутатів міської ради «за» проголосували 1 депутат, проти - 0 та утрималися 12 депутатів.

Водночас, згідно з таблицею поіменного голосування 76 сесії Дубенської міської ради від 12.07.2024 - «за» проголосували 6 депутатів, не голосували 5 депутатів (у тому числі 1 депутат у зв`язку із наявним конфліктом інтересів) та утрималися 8 депутатів.

Суд констатує, що відомості щодо цього голосування у витягу з протоколу 76 сесії Дубенської міської ради восьмого демократичного скликання від 12 липня 2024 року та у таблиці поіменного голосування - відрізняються.

Згідно з листом Дубенської міської ради від 06.08.2024 №198/24-Т-959/АП, проект рішення Дубенської міської ради «Про передачу ТОВ «ДБК РЕНТБУД» в оренду земельної ділянки на вул.Скарбова, 10, в м.Дубно», який пройшов усю необхідну процедуру підготовки досесійного розгляду, 02.08.2024 на позачерговому засіданні сесії вчергове не був прийнятий міською радою.

Згідно з витягом з протоколу позачергової 77 сесії Дубенської міської ради від 02.08.2024 з присутніх 22 депутатів міської ради «за» проголосували 7 депутатів, не голосували 7 депутатів (у тому числі 1 депутат, у зв`язку із наявним конфліктом інтересів) та утрималися 8 депутатів.

Вважаючи, що позивачі у спірних правовідносинах допустили протиправну бездіяльність, позивач звернувся до суду із позовом у цій справі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР), місцеве самоврядування в Україні це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР, до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Статтею 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002 №93-IV (далі Закон №93-IV) визначено, що депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини виборців виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Згідно із статтею 33 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 №161-XIV (далі Закон №161-XIV), після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді.

Організаційні відносини, пов`язані з оформленням оренди земельних ділянок у м.Дубно і порядок оформлення договорів оренди, порядок розрахунку орендної плати, укладання, реєстрації, внесення змін, припинення дії, розірвання, поновлення договорів оренди землі та суборенди земельних ділянок регламентовані Положенням про оренду земельних ділянок у м.Дубно та порядок встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, затвердженим рішенням сесії Дубенської міської ради від 21.11.2014 №3524 (далі Положення №3524).

Пунктом 5.1 Положення №3524 передбачено, що забезпечення оформлення договорів оренди землі, їх поновлення та внесення до них змін, покладається на управління АБЗП Дубенської міської ради, згідно форми договору оренди земельної ділянки (додаток 1).

Відповідно до пункту 9.1 Положення №3524, по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Згідно з пунктом 4.3 Положення №3524, відмова Дубенської міської ради в наданні земельної ділянки в оренду або залишення клопотання без розгляду в установлений законом строк може бути оскаржено в судовому порядку.

Як встановлено судом, 21 грудня 2021 року між Дубенською міською радою (Орендодавець) та ТОВ «ДБК РЕНТБУД» (Орендар) укладений договір оренди землі (далі Договір).

Пунктом 8 Договору передбачено, що договір укладено строком до 19 липня 2024 року. Після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, Орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір укладення договору оренди на новий строк.

Таким чином, суд констатує, що всі умови передачі в оренду землі, а також порядок поновлення строку дії Договору визначені безпосередньо Договором та погоджені обома Сторонами.

Суду не надано доказів на підтвердження того, що Орендар, згідно з договором, не належним чином виконував свої обов`язки.

22 травня 2024 року ТОВ «ДБК РЕНТБУД» до Центру надання адміністративних послуг Дубенської міської ради подано заяву про поновлення цього Договору, яка зареєстрована у Центрі надання адміністративних послуг 23.05.2024 під №862/АП.

Заява ТОВ «ДБК Рентбуд» про поновлення Договору оренди землі тричі (14.06.2024, 12.07.2024 та 02.08.2024) вносилася на розгляд сесії Дубенської міської ради, однак рішення прийняте не було.

Посадовими особами Дубенської міської ради за результатами попереднього вивчення питання за отриманою заявою підготовлено проект рішення «Про передачу ТОВ «ДБК РЕНТБУД» в оренду земельної ділянки на вул.Скарбова, 10, в м.Дубно».

Питання передачі земельної ділянки ТОВ «ДБК РЕНТБУД» погоджене заступником начальника відділу земельних відносин управління архітектури, містобудування, житлово-комунального господарства та земельних відносин Дубенської міської ради Ларисою Андріюк.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що визначені нормами чинного законодавства підстави для відмови ТОВ «ДБК РЕНТБУД» в укладенні договору оренди землі на новий строк були відсутні.

Наявність таких підстав також не встановлено судом в ході розгляду справи.

Отже, звертаючись до міської ради із клопотанням про продовження договору оренди земельної ділянки комунальної власності, позивач мав легітимні очікування, що це питання буде вирішено належним чином, у строк та за процедурою, передбаченою законодавством, зокрема, з прийняттям цією радою відповідного обґрунтованого рішення про продовження договору оренди земельної ділянки.

Суд звертає увагу на приписи частини другої статті 19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена норма Основного Закону України визначає, що діяльність органів місцевого самоврядування (у цьому випадку Дубенської міської ради) здійснюється відповідно до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом». Застосування такого принципу забезпечує введення владних функцій у законні рамки і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів, органів місцевого самоврядування.

Суд констатує, що проект рішення, який не підтримано необхідною кількістю голосів, вважається відхиленим та не викладається у формі окремого документу про відмову в задоволенні відповідної вимоги, заяви чи клопотання, а такий результат фіксується у протоколі пленарного засідання Ради.

Зазначений висновок суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25 вересня 2018 року у справі № 343/244/16-а, в якій суд вказав, що рішення міськрадою було «не прийнято» у зв`язку із не набранням відповідної кількості голосів.

Тобто, в даному випадку, за наслідками розгляду клопотань позивача відповідачем не було прийнято жодного акту ради, як суб`єкта земельних правовідносин, у формі рішення. Відсутність рішення міської ради про укладення договору оренди землі на новий строк або відмову в укладенні такого договору свідчить про протиправну бездіяльність органу місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що положення Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 №2073-IX (далі Закон №2073-IX) та Закону №161-XIV не передбачають випадків, коли орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за результатом розгляду клопотання про укладення договору оренди землі на новий строк може не прийняти позитивного або негативного для заявника рішення.

Ураховуючи викладене, суд зазначає, що відповідач, Дубенська міська рада, допустила протиправну бездіяльність, не розглянувши у передбачені законодавством строк та спосіб подані позивачем клопотання і не прийнявши з цього приводу жодного рішення.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що подані клопотання неодноразово виносилися на розгляд сесії міської ради, як на підставу відсутності бездіяльності органу місцевого самоврядування, оскільки, як вбачається зі змісту статті 33 Закону №161-XIV, у разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Водночас, судом встановлено, що Дубенської міською радою рішення відповідно до ст.33 Закону №161-XIV та ст.122 Земельного кодексу України не прийнято.

Що стосується способу захисту прав позивача, суд зазначає таке.

На законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими необхідно розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Так, поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». При цьому дискреційні повноваження завжди мають межі, встановлені законом.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 05 листопада 2019 року у справі №817/864/18 та від 11 листопада 2019 року у справі №818/960/17.

Умови, за яких орган відмовляє у задоволенні клопотання про укладення договору оренди землі на новий строк визначені законом за вичерпним і остаточним переліком. Якщо такі умови відсутні, орган повинен прийняти рішення про укладення договору оренди землі на новий строк. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - прийняти рішення про укладення договору оренди землі на новий строк або про відмову в укладенні такого договору. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, а тому зазначені повноваження не є дискреційними (такий висновок наведений в пункті 61 постанови Верховного суду у справі №335/10579/16-а від 08.02.2021 та подібний висновок міститься в постанові від 30.07.2024 у справі № 480/7821/21) .

У спірних правовідносинах відповідач не мав права відмовити в укладенні договору оренди землі на новий строк у зв`язку з відсутністю визначених чинним законодавством підстав для такої відмови, що свідчить про відсутність у відповідача можливості вибору конкретного рішення з певного кола варіантів на власний розсуд та вказує про наявність обов`язку прийняти рішення про укладення договору оренди землі на новий строк.

Застосовуючи ці підходи до справи, що розглядається, Суд дійшов висновку про відсутність дискреційних повноважень.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 N3477-IV, суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 12 вересня 2019 року у справі № 0640/4248/18 та від 08 листопада 2019 року у справі №420/914/19.

Суд враховує, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Щодо ефективності обраного позивачем способу захисту суд враховує, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. При цьому суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У контексті обставин спору застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для прийняття рішення про укладення договору оренди землі на новий строк, та чи відсутні підстави, визначені нормами Земельного кодексу України, для відмови в укладенні такого договору.

Судом установлено, що позивачем виконано усі визначені законом умови, необхідні для прийняття рішення про укладення договору оренди землі на новий строк, та встановлено відсутність підстав, визначених нормами Земельного кодексу України та Закону №161-XIV, для відмови в укладенні такого договору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача на найближчому пленарному засіданні прийняти рішення про укладення договору оренди землі на новий строк, з огляду на те, що відповідач, незважаючи на неодноразове звернення позивача з відповідними клопотаннями, ухиляється від прийняття рішення.

Доводи відзиву про те, що у спірному випадку відсутні будь-які порушення прав позивача, є безпідставними, оскільки позивач, як орендар земельної ділянки, є особою, яка має легітимне очікування на укладення договору оренди землі на новий строк.

Стосовно бездіяльності міського голови міста Дубно Антонюка В.М., суд зазначає таке.

Преамбулою Закону №2073-IX, що цей Закон регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у дусі визначеної Конституцією України демократичної та правової держави та з метою забезпечення права і закону, а також зобов`язання держави забезпечувати і захищати права, свободи чи законні інтереси людини і громадянина.

Відповідності до частини 1 статті 3 Закону №2073-IX, адміністративна процедура визначається Конституцією України, цим Законом та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 5 Закону №2073-IX визначено, що адміністративний орган при здійсненні адміністративного провадження керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Адміністративний орган здійснює адміністративне провадження виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, цим Законом та іншими законами України, а також на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Адміністративний орган застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом. Здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов:

1) дискреційне повноваження передбачено законом;

2) дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом;

3) правомірний вибір здійснено адміністративним органом для досягнення мети, з якою йому надано дискреційне повноваження, і відповідає принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом;

4) вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №2073-IX, адміністративне провадження здійснюється на засадах рівності перед законом усіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, стану здоров`я, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак, рівності перед законом усіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших ознак чи обставин.

Статтею 8 Закону №2073-IX визначено, що адміністративний орган забезпечує належність та повноту з`ясування обставин справи, безпосередньо досліджує докази та інші матеріали справи. Адміністративний орган під час здійснення адміністративного провадження враховує всі обставини, що мають значення для вирішення справи. Адміністративний орган зобов`язаний обґрунтовувати адміністративні акти, які він приймає, крім випадків, визначених законом. Адміністративний акт, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи, повинен містити мотивувальну частину, що відповідає вимогам цього Закону. Якщо адміністративний орган змінює оцінку та висновки в однакових чи подібних справах, він зобов`язаний надати належне обґрунтування такої зміни.

Водночас, висновки про застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх адміністративних органів, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Адміністративний орган, що порушив право, свободу чи законний інтерес особи, зобов`язаний за власною ініціативою протягом розумного строку з дня виявлення порушення поновити право, свободу чи законний інтерес, не чекаючи подання скарги чи пред`явлення позову та запобігаючи повторенню порушення у майбутньому (стаття 6 Закону №2073-IX).

Частинами 1 3 статті 9 Закону №2073-IX передбачено, що адміністративний орган забезпечує однакове ставлення до всіх учасників адміністративного провадження. Не допускається неправомірна заінтересованість адміністративного органу в результатах розгляду та вирішення справи. Посадова особа адміністративного органу повинна вживати заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у своїй діяльності та діяльності інших посадових осіб, пов`язаній з розглядом та вирішенням справи, відповідно до порядку, визначеного Законом України "Про запобігання корупції".

Згідно із частинами 1 - 2 статті 10 Закону №2073-IX, адміністративний орган зобов`язаний діяти добросовісно для досягнення мети, визначеної законом. Адміністративний орган при здійсненні адміністративного провадження повинен діяти, керуючись здоровим глуздом, логікою та загальноприйнятими нормами моралі, з дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону №2073-IX, адміністративний орган зобов`язаний використовувати свої повноваження з метою, з якою такі повноваження надані. Мета, з якою надано повноваження, визначається законом або випливає з його положень.

Статтею 13 Закону №2073-IX визначено, що адміністративний орган розглядає та вирішує справу, а також вчиняє процедурну дію та/або приймає процедурне рішення протягом розумного строку (у найкоротший строк, достатній для здійснення адміністративного провадження), але не пізніше граничних строків, визначених законом. Адміністративний орган вирішує справу своєчасно, а саме до настання обставин, за яких прийняття адміністративного акта може втратити актуальність.

Згідно з частинами 1 2 статті 14 Закону №2073-IX, адміністративний орган організовує розгляд та вирішення справ, що належать до його компетенції, з найменшими витратами коштів та інших ресурсів, у простий та ефективний спосіб. Адміністративний орган забезпечує розгляд і вирішення справи з вчиненням процедурних дій, що є достатніми та необхідними для належного вирішення справи.

Дії та вимоги особи є правомірними, доки інше не буде доведено під час розгляду та/або вирішення справи. Сумніви щодо правомірності дій та вимог особи, що виникають внаслідок неоднозначного (множинного) трактування норми права, повинні тлумачитися адміністративним органом на користь їх правомірності (стаття 15 Закону №2073-IX).

Згідно із частинами 1 3 статті 16 Закону №2073-IX, адміністративний орган зобов`язаний встановлювати обставини, що мають значення для вирішення справи, і за необхідності збирати для цього документи та інші докази з власної ініціативи, у тому числі без залучення особи витребовувати документи та відомості, отримувати погодження та висновки, необхідні для вирішення справи. Адміністративний орган не може зобов`язувати особу самостійно отримувати документи та інші докази, необхідні для здійснення адміністративного провадження, якщо такий обов`язок не визначено законом. Адміністративний орган не може вимагати від особи надання документів та відомостей, що перебувають у володінні адміністративного органу або іншого органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи або організації, що належить до сфери управління такого органу.

Як встановлено судом, розпорядженням міського голови міста Дубно Антонюка В.М. №105-р від 08.08.2024 «Про скликання та підготовку позачергової сесії Дубенської міської ради у серпні 2024 року» скликано позачергову сесії Дубенської міської ради, проведення якої призначено на 10.00 годину 09.08.2024, до порядку денного якої внесено два питання: «Про схвалення проекту договору про співробітництво територіальних громад» та «Про встановлення граничного розміру кошторисної заробітної плати, який враховується у 2024 році при визначенні вартості будівництва (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення, поточного ремонту) об`єктів, що споруджуються за рахунок коштів бюджету Дубенської міської територіальної громади».

Розпорядженням міського голови міста Дубно Антонюка В.М. №112-р від 28.08.2024 «Про скликання та підготовку позачергової сесії Дубенської міської ради у серпні 2024 року» скликано позачергову сесії Дубенської міської ради, проведення якої призначено на 10.00 годину 21.08.2024, до порядку денного якої внесено два питання: «Про передачу автомобіля швидкої допомоги», «Про передачу конвертів та марок», «Про внесення змін до рішення Дубенської міської ради від 10.11.2022 №2523 «Про затвердження Програми забезпечення житлом внутрішньо переміщених осіб у місті Дубно на 2022-2025 роки» та «Про безкоштовну передачу ділової деревини комунальному підприємству «Дубноводоканал».

Розпорядженням міського голови міста Дубно Антонюка В.М. №122-р від 28.08.2024 «Про скликання та підготовку позачергової сесії Дубенської міської ради у серпні 2024 року» скликано позачергову сесії Дубенської міської ради, проведення якої призначено на 10.00 годину 30.08.2024, до порядку денного якої внесено два питання: «Про пропозицію щодо формування мережі закладів освіти Дубенської міської територіальної громади, що забезпечують здобуття повної загальної середньої освіти, на 2024 2027 роки» та «Про звернення депутатів Дубенської міської ради восьмого демократичного скликання до духовенства, вірян релігійних громад УПЦ міста Дубно».

Питання передачі ТОВ «ДБК РЕНТБУД» земельної ділянки в оренду до порядку денного жодної із цих позачергових сесій безпідставно не включене, а відтак, до цього часу не розглянуте.

Відповідно до частини 15 статті 46 Закону №280/97-ВР, порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесій ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Конституції України, цього Закону, законів України "Про статус депутатів місцевих рад", "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" та інших законів. До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

Таким чином, порядок формування порядку денного сесії міської ради та скликання сесій міської ради передбачено регламентом відповідної ради.

Чинним Регламентом Дубенської міської ради, який затверджений рішенням міської ради від 11.12.2015 №11, передбачається скликання чергових та термінових (позачергових) сесій міської ради.

Пункт 4.1.12 зазначеного Регламенту передбачає, що винятковим випадком для термінового скликання сесії є: стихійне лихо на території міста або на території сусідньої адміністративно-територіальної одиниці; стихійне лихо на території області, країни; загроза спалаху або спалах епідемії, епізоотії; загроза або екологічна катастрофа; масове травмування або загибель людей на виробництві, в результаті дорожньо- транспортних пригод, нещасних випадків, пожеж тощо; руйнування або знищення громадського майна; оголошення воєнного, надзвичайного стану; масові безпорядки; інші причини, які мають важливе значення в суспільно - економічному житті територіальної громади.

Як встановлено судом, жодне з питань, що виносилися на позачергові сесії згідно з розпорядженнями міського голови міста Дубно Антонюка В.М. №105-р від 08.08.2024 «Про скликання та підготовку позачергової сесії Дубенської міської ради у серпні 2024 року», №112-р від 28.08.2024 «Про скликання та підготовку позачергової сесії дубенської міської ради у серпні 2024 року» та №122-р від 28.08.2024 «Про скликання та підготовку позачергової сесії Дубенської міської ради у серпні 2024 року» не стосувалося питань, визначених пунктом 4.1.12 Регламенту Дубенської міської ради.

Враховуючи те, що на ці сесії виносились питання, що не відповідають переліку питань, визначених пунктом 4.1.12 Регламенту Дубенської міської ради, суд зазначає, що з урахуванням тривалого розгляду клопотання позивача про укладення договору оренди землі на новий строк, це питання необхідно було включити до переліку питань, що виносилися на розгляд зазначених сесії Дубенської міської ради.

Таким чином, невключення клопотання позивача про укладення договору оренди землі на новий строк до переліку питань, що розглядалися на зазначених вище сесіях, порушує правомірні очікування позивача.

Оскільки скликання чергових та позачергових сесій та формування переліку питань, що виносяться на їх розгляд, віднесене до компетенції міського голови міста Дубно, то саме бездіяльність цієї посадової особи призвела до порушення законних прав та інтересів позивача.

Суд також бере до уваги той факт, що невинесення клопотання позивача на розгляд відповідної сесії та неприйняття рішення по суті спричинило автоматичне виключення із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно даних про орендаря земельної ділянки (без виключення даних про рішення сесії Дубенської міської ради №1836 від 14.12.2021, яким цю земельну ділянку передано в оренду ТОВ «ДБК РЕНТБУД»).

Розглядаючи цю справу, суд бере до уваги лист Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини №45534.4/І-25710.3/24/40.4 від 01.08.2024, який отриманий Дубенською міською радою 02.08.2024 за результатами звернення одного з депутатів Дубенської міської ради (отриманий від депутата Дубенської міської ради адвокатом на адвокатський запит) та згідно з яким встановлено порушення вимог чинного законодавства при розгляді клопотання позивача про укладення договору оренди землі на новий строк.

Суд також враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) визнав низку порушень пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування».

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі, якщо справа впливає на такі основоположні права особи, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» (заява №33202/96), «Oneryildiz v. Turkey» (заява №48939/99), «Moskal v. Poland» (заява №10373/05).

Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд зазначає, що відповідачі не обґрунтовували свою протиправну бездіяльність по ухиленню від прийняття рішення щодо укладення договору оренди землі на новий строк та не вказали жодної підстави для відмови у прийнятті такого рішення.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами у справі не доведено правомірності своєї бездіяльності при розгляді заяви позивача про викуп земельної ділянки. Натомість, позивачкою доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

З огляду на викладене, позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За правилами частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позову, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у сумі 6056,00грн.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 25000 грн, однак до матеріалів справи не надав жодних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відтак, розподіл витрат на правничу допомогу не проводиться.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Дубенської міської ради щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБК РЕНТБУД» від 22.05.2024, що зареєстрована Центром надання адміністративних послуг Дубенської міської ради 23.05.2024, про поновлення договору оренди землі, що розташована по вул.Скарбова, 10, в м.Дубно (кадастровий номер :01:003:2071).

Зобов`язати Дубенську міську раду на найближчому після набрання законної сили рішенням суду у цій справі пленарному засіданні прийняти рішення по суті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБК РЕНТБУД» від 22.05.2024, яким передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДБК РЕНТБУД» земельну ділянку (кадастровий номер :01:003:2071), площею 0,0723 га, розташовану на вул.Скарбова, 10, в м.Дубно, в оренду строком на 3 (три) роки для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово розважальної та ринкової інфраструктури із земель житлової та громадської забудови.

Визнати протиправною бездіяльність міського голови міста Дубно Антонюка Василя Михайловича щодо невинесення на розгляд сесій Дубенської міської ради заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБК РЕНТБУД» від 22.05.2024, зареєстрованої Центром надання адміністративних послуг Дубенської міської ради 23.05.2024, про поновлення договору оренди землі, що розташована по вул.Скарбова, 10, в м.Дубно (кадастровий номер :01:003:2071).

Зобов`язати міського голову міста Дубно Антонюка Василя Михайловича винести на розгляд найближчої після набрання законної сили рішенням суду у цій справі сесії (чергової чи позачергової) Дубенської міської ради розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБК РЕНТБУД» від 22.05.2024, зареєстрованої Центром надання адміністративних послуг Дубенської міської ради 23.05.2024, про поновлення договору оренди землі, що розташована по вул.Скарбова, 10, в м.Дубно (кадастровий номер :01:003:2071).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБК РЕНТБУД» за рахунок бюджетних асигнувань Дубенської міської ради судові витрати із сплати судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБК РЕНТБУД» з міського голови міста Дубно Антонюка Василя Михайловича судові витрати із сплати судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДБК РЕНТБУД" (вул.Центральна, буд.3-А, с.Привільне, Дубенський район, Рівненська область, 35622; ідентифікаційний код юридичної особи 43422014).

Відповідач-2: Дубенська міська рада (вул.Замкова, буд.4, м.Дубно, Дубенський район, Рівненська область, 35603; ідентифікаційний код юридичної особи 05391063).

Відповідач-3: Міський голова міста Дубно Антонюк Василь Михайлович (вул.Замкова, буд.4, м.Дубно, Дубенський район, Рівненська область, 35603).

Рішення складено 25 липня 2025 року.

Суддя О.М. Дудар