Справа № 638/7571/25
Суддя: Золотоверха О. О.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 638/7571/25 Провадження 2-а/636/92/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2025 м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючої судді Золотоверхої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Чугуєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Департаменту патрульної поліції Бурда Юрія Миколайовича, Департаменту патрульної поліції, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2025 представник позивача адвокат Ніколаєв В.О. звернувся з адміністративним позовом до Дзержинського районного суду м. Харкова в інтересах позивача, в якому просив скасувати, як незаконну, постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4448272 від 07.04.2025,ю винесену інспектором 2 взводу 1 роти 2 батальйону в Харківській області ДПП Бурдою Ю.М. стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

16.06.2025 на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.05.2025, матеріали справи надійшли до Чугуївського міського суду Харківської області.

Позов обґрунтовано тим, що 07.04.2025 інспектором 2-го взводу 1-ої роти 2-го батальйону УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Бурдою Ю.М. стосовно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4448272. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340.00 грн. за скоєння, як це викладено у постанові, наступного правопорушення: «30.03.2025 19:03:54. м. Харків пр-т Людвіга Свободи, 43. Водій, керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку 5.18 «рух по смугам» та зі смуги яка дозволяє рух ліворуч, поїхав праворуч, чим порушив п.8.4.г ПДР порушення вимог інформаційно-вказівних знаків». Вважаємо, цю постанову незаконною, винесеною з грубими порушеннями вимог законодавства, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню. У відповідності до змісту статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

При цьому постанова повинна, окрім іншого, містити: відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. У постанові, яка оскаржується відповідно до цієї позовної заяви, ці приписи законодавства не дотримані.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до положень статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його постановлено або вчинено, а суд, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Поліцейським притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності за порушення пункту 8.4.ґ Правил дорожнього руху. Вважають таке визначення невірним, оскільки взагалі пункт 8.4 ПДР звучить наступним чином. «Дорожні знаки поділяються на групи: а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила; д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування; е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені» Отже, даний пункт ПДР, не встановлює якихось заборон чи зобов`язань для водіїв щодо вчинення будь яких дій. Цей пункт ПДР взагалі нічого не забороняє, не вирішує, і не наказує.

Він лише встановлює те, що дорожні знаки поділяються на групи. У будь-якому випадку розміщений по проспекту Людвіга Свободи в місті Харкові знак 5.18, порушення вимог якого інкримінується ОСОБА_1 , не відповідав вимогам ДСТУ. Так, ДСТУ 4100-2021 «Безпека руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» встановлює наступні вимоги до дорожнього знаку 5.18. Взагалі, пункт 14.7.1 ДСТУ визначає, що інформаційно-вказівні знаки застосовують для маршрутного орієнтування та інформування учасників руху про особливості режиму руху або розташування на шляху слідування населених пунктів та інших об`єктів. Пункт ДСТУ 14.7.17 встановлює, що знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» потрібно застосовувати для зазначення кількості смуг і дозволених напрямків руху кожною з них на перехресті, де потрібно забезпечити використання смуг з урахуванням інтенсивності руху ТЗ за різними напрямками, якщо ці напрямки відрізняються від дозволених напрямків руху (смугами на перехресті), які передбачено [4].

Знак 5.18 «Напрямок руху по смузі» потрібно застосовувати для зазначення дозволених напрямків руху смугою на перехресті, де потрібно забезпечити використання смуги з урахуванням інтенсивності ТЗ за різними напрямками, якщо ці напрямки відрізняються від дозволених напрямків руху (смугою на перехресті), які передбачено. Конфігурація стрілок на знаках 5.16, 5.18 повинна відповідати реальним напрямкам руху на перехресті. На дорогах, що мають перед перехрестям більше ніж три смуги для руху в одну сторону, знаки 5.16 та 5.18 потрібно встановлювати й попередньо у населених пунктах на відстані від 50 м до 100 м, поза ними на відстані від 150 м до 300 м. На інших дорогах у разі необхідності, знаки 5.16 та 5.18 дозволено установлювати попередньо за такої самої відстані. Дія знаків 5.16 та 5.18, установлених попередньо перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо знаки 5.16 та 5.18, установлені безпосередньо перед перехрестям, не дають інших вказівок. Знаки 5.16 та 5.18 потрібно встановлювати над проїзною частиною так, щоб водії мали змогу своєчасно здійснити необхідні перестроювання. Знак 5.18 потрібно розміщувати над серединою кожної із смуг, для якої його призначено. Якщо кількість смуг руху в одну сторону перед перехрестям більше ніж три, то пріоритетним є застосування знаків 5.18. Поза населеними пунктами на дорогах, що мають перед перехрестям не більше ніж три, а в населених пунктах не більше ніж дві смуги для руху в одну сторону, знак 5.16 дозволено установлювати праворуч від дороги, при цьому потрібно встановити і попередній знак 5.16. На дорогах, що мають перед перехрестям більше ніж три смуги для руху в одну сторону, знаки 5.16 дозволено установлювати праворуч від дороги за умови їх дублювання на розділювальній смузі або над крайньою лівою смугою руху. За наявності знаків 5.16, 5.18 знаки 4.14.6 застосовувати не потрібно, за винятком їх застосування з однією з табличок 7.4.17.4.7 у населених пунктах (наприклад, коли рух в даному напрямку заборонено тільки в певні години доби чи у вихідні та святкові дні). Згідно з пунктом 8.2.1 Правил дорожнього руху дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби.

При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. Знак 5.18., розташований по проспекту Людвіга Свободи, 43 у місті Харкові та за порушення якого був притягнутий до відповідальності ОСОБА_1 , зазначеним вимогам ДСТУ не відповідав, оскільки видимість знаку була недостатня, розташований знак неправильно, необхідні дистанції та відстані не дотримані та значно меншою, ніж мінімально визначені 50 метрів, інформація, розміщена на знаку була несприйнятною для водія тощо. Неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, про що зазначено Касаційним адміністративним судом ВС в постанові від 24 квітня 2019 року по справі №127/12081/17. Крім цього, будучи зупиненим поліцейськими, ОСОБА_1 заявляв клопотання про відкладення розгляду справи з метою скористатися правничою допомогою адвоката. Але, при тому що розгляд справи було відкладено, за що поліцейським можна лише дякувати, реальної можливості ОСОБА_1 скористатися професійною правничою допомогою адвоката надано не було, за що поліцейським дякувати вже не можна. Необхідно, натомість, визнати їх дії незаконними та такими, що порушили право мого клієнта на захист. У задоволенні цього клопотання поліцейськими було відмовлено, а справу розглянуто негайно на місці події, в результаті чого порушено право особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, на захист.

Відповідачем не дотримана процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначена статтею 279 КУпАП та порушено право позивача на ознайомлення з матеріалами справи, право давати пояснення та подавати докази, право на захист, під час винесення постанови були порушені норми діючого законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.

18.07.2025 до суду надійшов відзив на позов від Департаменту патрульної поліції, в якому зазначено, що позов є безпідставним та необґрунтованим, тому ДПП повністю заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. Постанова серії ЕНА № 4448272 від 07.04.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, є законною та обґрунтованою. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху.

Так, відповідно до пункту 8.4.г ПДР інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила. Згідно з розділом 33 ПДР, інформаційно-вказівний знак 5.18 «Напрямок руху по смузі» показує дозволений напрямок руху по смузі. Частина перша статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Так, 30.03.2025 о 19 год. 03 хв. поблизу будинку 43 по проспекту Людвіга Свободи у місті Харкові працівниками патрульної поліції було виявлено транспортний засіб PEUGEOT 301, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого не виконав вимогу дорожнього знаку 5.18 «Напрямок руху по смузі» та зі смуги, яка дозволяє рух ліворуч, поїхав праворуч, що є порушенням пункту 8.4.г ПДР та об`єктивно вказувало на ознаки вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП. Тому вказаний транспортний засіб було зупинено на підставі пункту 3 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Тому інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі - УПП в Харківській області ДПП) старший лейтенант поліції Бурда Юрій Миколайович, підійшовши до водія, яким виявився Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представився, пояснив підстави застосування поліцейських превентивних заходів та почав розгляд адміністративної справи. Позивачу в повному обсязі були роз`ясненні його права, передбачені статтею 63 Конституції України та статтями 268, 287, 289 та 307 КУпАП. Під час розгляду справи Позивач виявив бажання перенести розгляд справи у зв`язку необхідністю ознайомлення з матеріалами справи та бажанням скористатися правовою допомогою адвоката, тому надав письмове клопотання. Інспектор задовольнив клопотання Позивача та назначив розгляд справи 03.04.2025 о 07:00 год. за адресою: м. Харків, вул. Шевченка. 26. Також інспектор з метою реалізації прав Позивача повідомив йому, що у разі нез`явлення його 03.04.2025, розгляд справи буде перенесено на іншу дату, а саме: 07.04.2025 о 19:00 год. за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26. Позивач отримав копії повідомлень про запрошення до підрозділу поліції. 03.04.2025 о 07:00 год. за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, Позивач на розгляд справи не з`явився. Тому з метою реалізації прав Позивача інспектором було прийнято рішення провести розгляд справи 07.04.2025 о 19:00 год., оскільки це узгоджувалось з Позивачем. 07.04.2025 о 19:00 год. за адресою: м. Харків, вул. Шевченка. 26, Позивач на розгляд справи не з`явився. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 278 КУпАП інспектором при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено, що Позивача було належним чином сповіщено про час та місце розгляду справи, до УПП в Харківській області ДПП клопотання про відкладення розгляду справи від Позивача не надходило. Тому 07.04.2025 о 19 год. 17 хв. інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції Бурда Юрій Миколайович провів розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП.

За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279 КУпАП, інспектор, оцінивши всі докази від 30.03.2025, яке було зафіксоване на відеореєстратор 70mаі, що встановлений в службовому автомобілі, та які зазначив в пункті 7 оскаржуваної постанови, встановив, що Позивач 30.03.2025 о 19:03 год. поблизу будинку 43 по проспекту Людвіга Свободи у місті Харкові, керуючи транспортним засобом PEUGEOT 301, реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив пункт 8.4.г ПДР, а саме не виконав вимогу дорожнього знаку 5.18 «Напрямок руху по смузі» та зі смуги, яка дозволяє рух ліворуч, поїхав праворуч, що вказує на вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП. Тому інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4448272 за частиною першою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340.00 грн. При винесені цієї постанови, інспектор керувався положеннями ПДР, ЗУ «Про дорожній рух», КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. В постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне водієм, а тому інспектор діяв в межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального та процесуального права.

Твердження представника Позивача, наведені у позовній заяві, спростовуються відеозаписом, який було зафіксовано на відеореєстратор 70mаі, що встановлений в службовому автомобілі та відеозаписами з портативних відеореєстраторів інспектора, на яких зафіксована інформація, що є істотною для доказування вини Позивача. Також слід зазначити, що дорожній знак 5.18 «Напрямок руху по смузі» на зазначеній ділянці дороги встановлений відповідно до ПДР та вимог ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», а твердження Позивача щодо невідповідності встановленого знака вимогам національного законодавства є безпідставними та не підтверджуються допустимими та належними доказами. Крім цього, ці твердження не звільняють Позивача від обов`язку виконання вимог вказаного дорожнього знаку до того часу, поки невідповідність його розміщення буде встановлена відповідним компетентним органом у встановленому законом порядку та в подальшому усунута. Отже, аргументи, зазначені представником Позивача у позовній заяві, за своєю суттю спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та не спростовують вини Позивача. Позовна заява ОСОБА_1 про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не підлягає задоволенню, оскільки постанова серії ЕНА № 4448272 від 07.04.2025 винесена відповідно до норм чинного законодавства.

Разом з відзивом до суду надійшла заява про поновлення процесуального строку на подання відзиву, у якій зазначено, що Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 18.06.2025 відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.06.2025 надійшла до електронного кабінету Відповідача в ЄСІТС 18.06.2025. Проте копії позовної заяви з додатками ні до електронного кабінету, ні засобами поштового зв`язку до Відповідача не надходили. Представнику ДПП був невідомий текст позовної заяви, що унеможливлювало реалізацію права Відповідача на подання відзиву на позовну заяву та позбавляло можливості надати заперечення щодо наведених Позивачем обставин і правових підстав позову із посиланням на відповідні докази та норми права. З 23.06.2025 до 04.07.2025 представник перебувала у відрядженні на підвищені кваліфікації. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 18.06.2025 разом з копією позовної заяви та додатками надійшла на адресу УПП в Харківській області ДПП 07.07.2025. Представником ДПП одразу вживалися заходи щодо оформлення службової документації з метою отримання всіх відомостей, які необхідно подати до суду. Одразу після отримання необхідних відомостей та документів вжито заходів щодо підготовки відзиву. Разом з цим, необхідно було сформувати правову позицію щодо оскаржуваного питання, підготувати додатки, які долучені до відзиву на позовну заяву, та направити їх усім учасникам справи. Таким чином, порушення встановленого судом строку відбулося при надзвичайних обставинах в умовах дії непереборних подій та з обставин, які об`єктивно не залежали від волі представника ДПП.

Сторони у судове засідання не викликалися на підставі ч.5 ст.262 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

07.04.2025 інспектором 2 взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Харківській області старший лейтенант поліції Барда Ю.М. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4448272 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якої вбачається, що 30.03.2025 о 19:03:54 у м. Харків пр-т Л.Свободи, 43, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ Peugeot 301 н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.18 рух по смугам та зі смуги, яка дозволяє рух ліворуч, поїхав праворуч, чим порушив п. 8.4.ґ ПДР порушення вимог інформаційно-вказівних знаків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП; накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340.00 грн.; особа, стосовно якої розглянуто матеріал не з`явилася, про що наявні відповідні відмітки у пунктах «роз`яснення прав» та «отримання постанови»; наявна відмітка «копію постанови направлено рекомендованим листом 08.04.2025».

До позовної заяви надано відеозапис «Відеозапис.mp4» (тривалість 4:52 хв.), який виконано ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу 30.03.2025. З вказаного відеозапису вбачається, що запис ввімкнено не з моменту зупинки транспортного засобу, інспектор повідомив ім`я/звання/посаду, повідомив про здійснення відеофіксації на нагрудну камеру, бортовий номер патрульного автомобіля, дату та місце зупинки, підставу зупинення транспортного засобу, роз`яснив ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, надав особі право заявити клопотання ( ОСОБА_1 заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, надано можливість скласти клопотання в письмовому вигляді копія клопотання а.с.42), роз`яснив право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення та наслідки прострочення строків сплати адміністративного стягнення у разі накладення такого.

До відзиву на позов надано диск (а.с.40), на якому наявні 3 відеозаписи, цифрові підписи вказаних файлів, протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису:

- з відеозапису «Відео 1 (Фіксація правопорушення) від 30.03.2025.mp4» (тривалість 41 сек.) вбачається відеофіксація на бортову відеокамеру з патрульного автомобіля №3630 30.03.2025 19:03:21, на якому зафіксовано пр-т Перемоги в м. Харків (вздовж буд. №43, супермаркет «Класс»). На вказаному відрізку дороги на три смуги (в одному напрямку) на кожною полосою наявні наступні знаки дорожнього руху (зліва направо): 5.18 (Напрямок руху по смузі (ліворуч), Інформаційно-вказівний знак), 5.18 (Напрямок руху по смузі (прямо), Інформаційно-вказівний знак), 5.18 (Напрямок руху по смузі (прямо), Інформаційно-вказівний знак). З наданого відеозапису вбачається, як транспортний засіб Peugeot 301 з лівої смуги, над яким наявний знак 4.3 звертає праворуч (в сторону супермаркету «Чудо», адреса: м. Харків, пр-т Л.Свободи, 62), де вказаний транспортний засіб був зупинений співробітниками поліції (на 45 сек. запису вбачається н.з. Peugeot 301 як НОМЕР_1 );

- з відеозапису «Відео 2 (475922) від 30.03.2025.mp4» (тривалість 34.25 хв.) вбачається момент зупинки транспортного засобу 30.03.2025 та спілкування інспектора та водія ОСОБА_1 : інспектор повідомив ім`я/звання/посаду, повідомив про здійснення відеофіксації на нагрудну камеру, бортовий номер патрульного автомобіля, дату та місце зупинки, підставу зупинення транспортного засобу, повідомив, що фіксація правопорушення здійснено на службовий відеореєстратор, роз`яснив ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, надав особі право заявити клопотання; момент написання ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду справи (копія клопотання а.с.42), факт задоволення інспектором клопотання про відкладення розгляду справи, роз`яснення інспектором право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення та наслідки прострочення строків сплати адміністративного стягнення у разі накладення такого, факт складання інспектором повідомлень про запрошення до підрозділу поліції; вбачається факт ознайомлення водія з відеофіксацією моменту вчинення правопорушення, зафіксованого на службовий відеореєстратор (інспектором двічі зазначено, що запис з відеореєстратора було скопійовано на особистий телефон для ознайомлення водія, оскільки відеореєстратор не має дисплею для виведення зображення); водій повідомив, що виконав поворот праворуч, оскільки слідував вказівкам навігатора та не було перепон у здійсненні маневру (інших транспортних засобів), що про наявність знаків «Напрямок руху по смузі» йому відомо, що можна було проїхати далі і здійснити маневр без порушення, заявив клопотання про відкладення розгляду справи для надання часу підготуватися та звернутися за правовою допомогою;

- з відеозапису «Відео 3 (474461) від 07.04.2025.mp4» (тривалість 18.03 хв.) вбачається процес складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4448272 від 07.04.2025 (запис розпочато 07.04.2025 о 19:00 год.): інспектор перевірив, чи з`явився ОСОБА_1 , перевірив даний факт на пункті пропуску, встановив, що особа до поліції не з`явилася, прийнято рішення про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (о 19:05:45 год.), інспектором складено постанову.

Крім того до відзиву надано копії повідомлень про запрошення ОСОБА_1 до підрозділу поліції за адресою: АДРЕСА_1 . КПП до ОСОБА_3 на 03.04.2025 о 07:00 год. (а.с.43) та на 07.04.2025 о 19:00 год. (а.с.44), на яких наявні ознаки підписів ОСОБА_1 від 30.03.2025 про ознайомлення та отримання примірнику повідомлення та роз`яснення наслідків неявки на розгляд матеріалу відповідно до ст. 268 КУпАП

У відповідності до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Нормами КУпАП регламентовано, що відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Згідно ч.ч.2, 3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

За змістом статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами частини 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідност.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи (ч. 1 ст. 283 КУпАП).

Відповідно до cт. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, як вбачається з даної статті, доказом вчинення адміністративного правопорушення в даному випадку є пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

За змістом статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з ч. 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 8.1 Розділу 8 ПДР визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (п.п.1, 2 п.8.2-1 Розділу 8 ПДР).

Відповідно до п.8.4 Розділу 8 ПДР дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: а) попереджувальні знаки; б) знаки пріоритету; в) заборонні знаки; г) наказові знаки; ґ) інформаційно-вказівні знаки; д) знаки сервісу; е) таблички до дорожніх знаків.

Відповідно до Розділу 33 ПДР України дорожні знаки - це засоби організації дорожнього руху, які представляють собою стандартизовані графічні малюнки, що передають певні повідомлення учасникам дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.4 ґ Розділу 8 Правил дорожнього руху група інформаційно-вказівних знаків запроваджує або скасовує певний режим руху, а також інформує учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Зокрема, відповідно до Розділу 33 ПДР дорожній знак 5.18 «Напрямок руху по смузі». Показує дозволений напрямок руху по смузі. Знак 5.18 із стрілкою, що зображує поворот ліворуч іншим чином, ніж це передбачено цими Правилами, означає, що на даному перехресті поворот ліворуч або розворот здійснюється з виїздом за межі перехрестя направо і об`їздом клумби (розділювального острівця) у напрямку, показаному стрілкою.

Дія знака, встановленого перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо наступні знаки 5.16 "Напрямки руху по смугах" або 5.18 "Напрямок руху по смузі", установлені на ньому, не дають інших вказівок.

Тим самим, знак 5.18 ПДР є інформаційно-вказівним знаком та вказує "Напрямок руху по смузі", тобто показує дозволений напрямок руху.

Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП.

Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дорожнім рухом працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

У оскаржуваній постанові наявне посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис події, що мала місце 30 березня 2025 року. Судом досліджено вказаний відеозапис.

Суд вважає, що дані відеоматеріали є доказами в справі у розумінні ст. 251 КУпАП, тому вони приймаються судом як належні та допустимі докази, що підтверджують вчинення даного адміністративного правопорушення.

До викладеного у позові «Знак 5.18., розташований по проспекту Людвіга Свободи, 43 у місті Харкові та за порушення якого був притягнутий до відповідальності мій підзахисний, зазначеним вимогам ДСТУ не відповідав, оскільки видимість знаку була недостатня, розташований знак неправильно, необхідні дистанції та відстані не дотримані та значно меншою, ніж мінімально визначені 50 метрів, інформація, розміщена на знаку була несприйнятною для водія тощо» суд ставиться критично, оскільки з наданого відповідачем відеозапису (відео 1), зафіксованого в не автоматичному режимі, вбачається, що знаки 5.18 знаходяться прямо над смугами дороги, не закриті жодними сторонніми предметами, є чіткими та видимими. Крім того із запису нагрудної камери, наданого відповідачем (відео 2) вбачається, що ОСОБА_1 повідомив про те, що знав про існування вказаних дорожніх знаків і проїхав, бо не було перешкод.

Таким чином, позиція позивача спростовується відеодоказами, що містяться в матеріалах справи.

При вирішенні справи суд керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права і свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (статті 3, 8 Конституції України, ст. 8 КАС України).

Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Із змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським були дотримані, так як у матеріалах справи наявні докази вчинення позивачем правопорушення, постанова відповідає вимогам закону, порядок збирання доказів, складання постанови дотримано, права особи, стосовно якої складено матеріали, не порушено. За таких умов, склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП, повністю доведений.

Оскільки, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення належним чином доведена, твердження позовної заяви повністю спростовані матеріалами справи, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно зі ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначений ст. 268 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевим загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 136, 211, 220, 241-246,250,271,286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Департаменту патрульної поліції Бурда Юрія Миколайовича, Департаменту патрульної поліції, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Золотоверха