Справа № 640/6170/22
Суддя: Войтович І. І.
Дата ухвалення: 2025-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2025 року Справа №640/6170/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І. І., розглянувши у порядку письмового провадження із дотриманням правил загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури , Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів

визнання протиправними та скасування рішення, наказу,

в с т а н о в и в:

До суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) із позовом до Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження (далі - відповідач -1, Відповідний орган), Вінницької обласної прокуратур (далі - відповідач-2), у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження № 9дп-22 від 12 січня 2022 року «про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_1, прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_11 та про закриття дисциплінарного провадження стосовно прокурорів Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 » в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_1 та накладення дисциплінарного стягнення у виді догани.

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Вінницької обласної прокуратури № 47 к від 24 січня 2022 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» до прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_1 .

Позиції сторін

Позивач вважає що спірні рішення прийняті не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, упереджено, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, з використанням повноваження не з метою, з якою це повноваження надано, з порушенням розумних строків.

Зазначає, що з матеріалів дисциплінарного провадження та рішення відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження № 9 дп-22 від 12.01.2022, відповідно до положень пунктів 31, 49 Положення про порядок роботи відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження відповідним членом органу, належна перевірка членом цього органу не проводилась, висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора не складався та на розгляд не виносився, чим не дотримано вимог ст. 46-48, 73, 77 Закону України «Про прокуратуру» та Положення про порядок роботи відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, в редакції, прийнятій Всеукраїнською конференцією прокурорів 28.08.2021. Вказаними діями органу, що здійснює дисциплінарне провадження порушено вимоги закону щодо порядку здійснення дисциплінарного провадження, а тому вважає, що рішення ним прийнято не у відповідності до встановленої законом процедури, а відповідно органом не досягнуто мети, з якою його наділено повноваженнями здійснювати дисциплінарні провадження щодо прокурорів. Відмічає, що предметом розгляду був висновок члена кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів № 07/3/2-444дс-76дс-21 від 23 вересня 2021 року, при тому, що з 1 вересня 2021 року єдиним упровадженим суб`єктом владних повноважень складати такі висновки є відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження. Враховуючи норми п. 10 ст. 46, ч. 1, ч. 2 ст. 47 Закону України «Про прокуратуру» якщо член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, встановив наявність дисциплінарного проступку позивачу мав би бути надісланий такий відповідний висновок із зазначенням характеру проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозицією щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення. Всупереч діючим нормам закону, листом № 07/3-88вих-21 від 03.12.2021 головою відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження позивача було повідомлено про запланований на 16 грудня 2021 року розгляд висновку про відсутність у її діях дисциплінарного проступку. У додаток до цього ж листа позивачу надано висновок № 07/3/2-444дс-76дп-21 від 23.09.2021 року, складений членом кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів ОСОБА_4 про відсутність у її діях дисциплінарного проступку. Листом № 07/3-170вих-21 від 29.12.2021 позивача повідомлено про запланований на 12 січня 2022 року розгляд висновку про відсутність дисциплінарного проступку у її діях як прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області, роз`яснено про участь у судовому засіданні, або надання згоди на розгляд без її участі, а також про право надіслати пояснення якщо не брати участі у засіданні. Відповідно позивач надала згоду на розгляд висновку про відсутність її діях складу дисциплінарного проступку без її участі, підтримала надані пояснення від 22.07.2021 та просила дисциплінарне провадження закрити. Однак, за результатами розгляду висновку про відсутність у її діях дисциплінарного проступку, відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження, 12.01.2022 прийнято рішення про наявність у її діях дисциплінарного проступку та вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у виді догани. Позивач вважає та наполягає, що її було введено в оману щодо предмету розгляду, який мав буди щодо розгляду висновку про відсутність в її діях склад дисциплінарного проступку. Вказаними діями відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження не дотримано процедури перевірки дисциплінарної скарги, визначеної ст. 46 Закону України «Про прокуратуру», чим допущено порушення її прав, оскільки не було відомо в чому саме її звинувачують, та вона була позбавлена можливості надати будь-які пояснення, свої доводи, почути доводи інших учасників та захиститись від них, чим порушено перш за все принцип «змагальності сторін», за відсутності її доводів по справі порушено її право на захист та право знати в чому саме її обвинувачують, а також право приймати участь у прийнятті рішення.

Також, позивач додає, що Відповідним органом порушено строки проведення перевірки дисциплінарної скарги та відомостей про наявність підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності, передбачених Пунктом 2 розд. III Порядку № 266, який становить тридцять робочих днів із дня прийняття рішення про відкриття дисциплінарного провадження. Відкрито дисциплінарне провадження рішенням члена кадрової комісії № 07/3/2-444дс-92дп-21 від 07.07.2021, висновок про відсутність дисциплінарно проступку в діях позивача складено за результатами перевірки, членом кадрової комісії лише 23.09.2021 та сам висновок розглянуто та прийнято рішення про накладення на мене дисциплінарного стягнення аж 12.01.2022.

Позивач також зауважує, що для накладення дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки прокурора, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягується до відповідальності. При цьому, у висновку службового розслідування та наказі про обставин вчиненого дисциплінарного правопорушення притягнення до дисциплінарної відповідальності має бути належний опис суті та обставин вчиненого дисциплінарного правопорушення. Саме по собі посилання в наказі на норми законодавства не є належним виконанням вимог щодо його змісту. Наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення й час виявлення самого проступку та обгрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові №1340/6258/18 від 22 вересня 2020 року. Верховний Суд у рішенні від 11.02.2019, справа №9901/914/18 зазначив, що для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності за такий дисциплінарний проступок як неналежне виконання прокурором службових обов`язків Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів має установити, серед іншого, наявність недоліків у роботі, затягування, не вжиття всіх можливих заходів для виконання покладених на прокурора завдань та функцій.

По суті обставин ОСОБА_1 зазначила, що вперше про наявність спірних чи проблемних питань щодо прийняття Вінницьким міським судом 20 листопада 2020 ухвали про звільнення ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із хворобою їй стало відомо 22.02.2021 року, коли у зв`язку із проведенням службового розслідування Вінницькою обласною прокуратурою попросили написати пояснення щодо того чи доповідав її прокурор ОСОБА_2 щодо винесення судом вказаної ухвали. Та, зазначила, що даний напрямок роботи, згідно розподілу обов`язків, на неї не покладався, та не поширювався, тому їй нічого не було відомо про розгляд Вінницьким міським судом Вінницької області вказаного клопотання до лютого 2021 року. Зважаючи на те, що дана ситуація трапилась в листопаді 2020 року, про неї позивача запитали 22.02.2021, вона взагалі не могла згадати ні про справу ні про обставини складання та направлення до обласної прокуратури довідки. Крім того, з 22.02.2021 по 13.03.2021 позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у зв`язку із важкою формою полісегментної пневмонії, викликаної інфекцією COVID-19. Переглянувши ухвалу суду позивач зазначає, що про обставини по справі щодо звільнення ОСОБА_5 їй взагалі не було відомо, прокурор ОСОБА_2 про справу нічого їй не повідомляв, зауважила, що відповідно до Розподілу службових обов`язків вказаний напрямок роботи на неї не поширювався, відповідно інформацією та документами, доказами вона не володіла. З 23-25.11.2020 позивач була виконувачем обов`язків керівника Вінницької окружної прокуратури, 23.11 з 4 керівників вона неочікувано була одна, про розгляд справи призначеної на 20.11.2020 їй ніхто не повідомляв. Відмітила, що складений супровідний лист прокурором ОСОБА_2 в межах справи про звільнення ОСОБА_5 у зв`язку із хворобою нею не було підписано через недоліки оскільки такий містив купу недоліків та підлягав вірному складенню. Стверджує про не доведення факту визнання нею відмови підписати документ, оскільки як такого умислу в неї не було, було лише бажання прийняти законне та обгрунтоване рішення. Зазначила, що за обставин допущених в листі помилок прокурором ОСОБА_2 позивач не могла затвердити документ.

Також позивач вказує на відсутності підтверджуючих фактів та доказів на порушення нею вимог пунктів 6, 6.2 наказу Генерального прокурора №353 від 03.08.2020 щодо організації діяльності прокурорів, участь прокурора було забезпечено керівників до виконання нею його обов`язків 20.11.2020, оскільки обов`язки керівника на неї були покладені з 23-25.11.2020. Рішення Вінницьким міським судом проголошено 20.11.2020 (п`ятниця) частково вступну та резолютивну частину. Повний текст ухвали проголошено судом 24.11.2020, а його копію надано ще пізніше. Позивач також вказує, що нею не порушено вимоги п.3 Наказу прокурора області №66 від 18.05.2018, оскільки довідку про результати розгляду справи, надано їй прокурором ОСОБА_2 лише на 5 день після проголошення ухвали судом і те без матеріалів, також наказ прокурора області №66 від 18.05.2018 вже не діяв з 23.11.2020 (втратив чинність у зв`язку із прийняттям Наказу керівника Вінницької обласної прокуратури №202 від 23.11.2020 року), та порушити його вимоги за час виконання обов`язків керівника з 23-25.11.2020 вона жодним чином не могла.

Позивач зауважила також, що нею не було допущено факту пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду від 20.11.2020 за т. 395 КПК України, в межах чого працювали прокурор ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Матеріали службового розслідування таких доказів не містять. Додала щодо з 15.12.2015 по 14.03.2021 перебувала на адміністративній посаді, а в період 23-25.11.2020 виконувала обов`язки керівника Вінницької окружної прокуратури, у зв`язку із чим є безпідставним твердження про неналежне виконання нею службових обов`язків.

Позивач також додає про порушення Відповідним органом строків розгляду висновку щодо відсутності дисциплінарного проступку.

Відповідач КДКП зауважує, що протиправна поведінка позивача призвела до ухвалення судом незаконного рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання та пропущення строку на апеляційне оскарження. Вінницький апеляційний суд ухвалу Вінницького міського суду скасував як таку, що постановлена із порушенням вимог статей 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України. Водночас апеляційний суд констатував факт ухилення ОСОБА_5 від виконання вироку суду. Наполягає, що Відповідним органом встановлено вчинення дисциплінарного проступку позивача, оскаржуване рішення № 9дп-22 від 12 січня 2022 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_1 та накладення дисциплінарного стягнення у виді догани є правомірним. Зазначені позивачем підстави для його скасування є необгрунтованими.

Відповідач-2 зазначив, що дії Вінницької обласної прокуратури відповідають вимогам чинного законодавства, здійснені у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, оскаржуваний наказ Вінницької обласної прокуратури № 47 к від 24 січня 2022 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» до прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_1 є правомірним, підстави для його скасування відсутні. Зауважує, що Законом України «Про прокуратуру» саме на Відповідному органі лежить обов`язок встановлення наявності дисциплінарного проступку в діях прокурора, з`ясуванні характеру проступку, його наслідків, відомостей про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення. Враховуючи пункт 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок проведення службових розслідувань стосовно прокурорів, затвердженої наказом Генерального прокурора 16.06.2021 № 202, у прокуратури не було підстав для проведення службового розслідування, в діях прокурора ОСОБА_1 не вбачались обставини, які могли бути підставою для призначення службового розслідування.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.04.2022 відкрито провадження у справі та визначено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-ІХ ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва; утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; визначено територіальну юрисдикцію Київського міського окружного адміністративного суду, яка поширюється на місто Київ.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа надіслана до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

10.02.2025 вказані матеріали адміністративного позову отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 прийнято до провадження дану адміністративну справу та постановлено здійснювати розгляд в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 24.03.2025 о 10:30 год.

05.03.2025 до відділу діловодства суду від представника відповідача Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження надійшла заява про здійснення правонаступництва у справі, у зв`язку з тим, що 15.03.2023 набули чинності зміни до ст. 73 Закону України «Про прокуратуру», якими законодавець визначив, що органом, що здійснює дисциплінарне провадження є Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів, відтак просить суд замінити найменування відповідача - Відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження на Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів у справі № 640/6170/22.

13.03.2025 до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від позивача надійшли пояснення по справі та відповідь на відзив.

21.03.2025 ухвалою суду задоволено заяву позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, судове засідання призначене на 24.03.2025 о 10:30 год та всі наступні судові засідання у справі № 640/6170/22 визначено проводити за участі позивача в режимі відеоконференції з використанням відеоконференцзв`язку "ВКЗ".

24.03.2025 в судовому засіданні брали участь позивач ОСОБА_1 , представники відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Судом розглянуто клопотання відповідача та здійснено правонаступництво відповідача Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження на Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію прокурорів, встановлено позиції сторін, їх доводи.

Ухвалою суду від 24.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 09 квітня 2025 року о 13:15 год.

31.03.2025 судом отримано відзив від відповідача Вінницької обласної прокуратури.

09.04.2025 за участі позивача ОСОБА_1 , у зв`язку із неявкою в судове засідання представників відповідачів, судом на місці ухвалено відкласти слухання справи на іншу дату та час.

Наступне судове засідання призначено на 04.06.2025 о 12:30 год., про що сторони у справі повідомлені належним чином.

04.06.2025 в судовому засіданні за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача КДКП ОСОБА_9 судом встановлено позиції сторін, докази подані сторонами до суду.

Позивач позов підтримала, просила суд заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача КДКП просив суд в позові відмовити.

За відсутності заперечень учасників у справі, суд, порадившись на місці, ухвалив завершити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

ОСОБА_1 в органах прокуратури працює з березня 2004 року.

З березня 2021 року обіймає посаду прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області.

До дисциплінарної відповідальності не притягувалася, характеризується позитивно, неодноразово заохочувалась прокурором Вінницької області та Генеральним прокурором.

04 лютого 2011 року склала присягу працівника прокуратури та 12 травня 2017 року ознайомилась з положеннями Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів.

До кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів надійшла дисциплінарна скарга керівника Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про вчинення дисциплінарного проступку прокурорами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_11 .

Кадровою комісією 07.07.2021 прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження № 07/3/2-444дс-92дп-21.

Надалі, дисциплінарне провадження № 07/3/2-444дс-92дп-21 передано до відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження в порядку абзацу 2 підпункту 8-1 пункту 22 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ (далі - Закон № 113-IX).

За результатами проведеного дисциплінарного провадження, розглянувши висновок про наявність дисциплінарного проступку прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_2 та відсутність дисциплінарного проступку прокурорів цієї ж прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , а також прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_11 у дисциплінарному провадженні № 07/3/2-615дс-140дп-21 (попередній № 07/3/2-444дс-92дп-21), Відповідний орган дійшов висновку про наявність у діях прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_11 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» неналежне виконання службових обов`язків.

Відповідним органом встановлено, що строк накладення дисциплінарного стягнення на прокурорів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за дії, які мали місце 19-27.11.2020, сплинув.

Водночас строк притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурорів ОСОБА_1 та ОСОБА_11 не минув.

Згідно рішення Відповідного органу від 12.01.2022 № 9 дп-22, дисциплінарне провадження № 07/3/2-615дс-140дп-21 (попередній номер 07/3/2-444дс-92дп-21) стосовно прокурорів Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 закрито.

Водночас, цим рішенням прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_1 та прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_12 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено на них дисциплінарне стягнення у виді догани.

Відповідним органом вищевказане рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності направлено керівнику Вінницької обласної прокуратури для застосування накладеного дисциплінарного стягнення.

Після надходження до Вінницької обласної прокуратури рішення Відповідного органу від 12.01.2022 № 9 дп-22, зокрема, наказом керівника Вінницької обласної прокуратури від 24.01.2022 № 47к до прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

Не погоджуючись із рішенням Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження № 9дп-22 від 12 січня 2022 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_1 та накладення дисциплінарного стягнення у виді догани, наказом керівника Вінницької обласної прокуратури № 47 к від 24 січня 2022 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Відтак, спірним у справі є рішення Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження № 9дп-22 від 12 січня 2022 року та наказ керівника Вінницької обласної прокуратури № 47 к від 24 січня 2022 року щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани, у зв`язку з чим вказані рішення підлягають перевірці судом на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) з дотриманням судом принципів адміністративного судочинства визначені в ч. 3 даної статті кодексу.

Застосовані судом норми права та висновки суду

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зокрема, в силу частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

За частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 КАС України).

За приписами частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказана норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

«На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VIII (у редакції, чинній на час виникнення та існування спірних відносин, надалі - Закон №1697-VIII).

У відповідності до положень статті 19 Закону України «Про прокуратуру» прокурор має право брати участь у прокурорському самоврядуванні для вирішення питань внутрішньої діяльності прокуратури у порядку, встановленому законом.

Прокурори мають право бути членами професійних спілок, утворювати громадські організації та брати в них участь з метою захисту своїх прав та інтересів, підвищення свого професійного рівня.

Прокурор зобов`язаний вдосконалювати свій професійний рівень та з цією метою підвищувати кваліфікацію.

Прокурор зобов`язаний неухильно додержуватися присяги прокурора. За порушення присяги прокурор несе відповідальність, передбачену законом.

Прокурор зобов`язаний додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону № 1697-VII прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав:

1) невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків;

2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення;

3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень;

4) порушення встановленого законом порядку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури;

6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики;

7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку;

8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення;

9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.

Порядок здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорсько-слідчих працівників, види дисциплінарних стягнень, строки їх застосування тощо визначено положеннями статей 44-50 Закону України «Про прокуратуру», які відповідно до абзацу 3 пункту 1 розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про прокуратуру» набрали чинності 15.04.2017.

Згідно з пунктами 2, 10 частини першої статті 3 Закону № 1697-VII діяльність прокуратури ґрунтується на засадах законності, справедливості, неупередженості, об`єктивності та неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.

Нормами Кодексу етики, а саме статтями 5, 10, 11, 15, регламентовано, що професійна діяльність прокурорів ґрунтується на принципах верховенства права, справедливості, неупередженості та об`єктивності, професійної честі та гідності.

Відповідно до зазначених принципів професійна діяльність прокурора має ґрунтуватися на неухильному дотриманні конституційних принципів верховенства права та законності.

При здійсненні повноважень прокурор зобов`язаний діяти відповідно до Закону, своєчасно вживати вичерпних заходів для їх належного виконання; зобов`язаний діяти справедливо, неупереджено, додержуючись вимог закону щодо підстав, порядку та умов реалізації повноважень прокуратури в межах її функцій; дбати про свою компетентність, професійну честь і гідність; прокурор повинен здійснювати службові повноваження сумлінно, компетентно, вчасно і відповідально, постійно підвищувати свій загальноосвітній та професійний рівень.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною першою статті 7 КПК України визначено загальні засади судочинства та передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться законність (пункт 2) та презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини (пункт 10).

Статтею 9 КПК України регламентовано таку загальну засаду судочинства як законність та встановлює такі зобов`язання прокурора під час кримінального провадження, відповідно: неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина перша); всебічно, повно і неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (частина друга).

Повноваження прокурора у кримінальному процесі безпосередньо визначені статтею 36 КПК України, згідно із пунктами 9, 11, 13, 14, 17, 20, 21 якої прокурор уповноважений: - приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; - повідомляти особі про підозру; - затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта, самостійно складати обвинувальний акт; - звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; - перевіряти повноту і законність проведення процесуальних дій; - оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом; - здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Поняття законності розкрито зокрема у статті 9 КПК України, згідно якої під час кримінального провадження прокурор зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як сторона обвинувачення, прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, та наділений достатніми повноваженнями для забезпечення виконання завдань кримінального провадження. Зазначене забезпечує засади рівності та змагальності сторін кримінального провадження (стаття 36 КПК України).

Абзацом 4 пункту 4 розділу Порядку організації діяльності прокурорів і слідчих органів прокуратури у кримінальному провадженні, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 28 березня 2019 року № 51 (далі - Порядок № 51), який був чинним до 30 вересня 2021 року, передбачено, що прокурори у судовому провадженні відповідно до вимог законодавства висловлюють мотивовану позицію з приводу клопотань інших учасників судового провадження.

Пунктом 21 наказу Генерального прокурора від 03 серпня 2020 року № 353 «Про організацію діяльності прокурорів з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян» (втрата чинності 30.12.2021) встановлено, що основними критеріями ефективності діяльності прокурорів на цьому напрямі слід вважати забезпечення об`єктивного, своєчасного і повного вжиття заходів щодо додержання вимог Конституції та законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, захисту, поновлення прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави, відшкодування завданої шкоди, притягнення винних до встановленої законом відповідальності.

За підпунктом 6.2 пункту 6 наказу Генерального прокурора № 353 наказано керівникам місцевих (окружних) прокуратур, їхнім першим заступникам та заступникам у межах компетенції забезпечити участь прокурорів у справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законами України, у тому числі щодо правопорушень, вчинених на території піднаглядних об`єктів, а також якісне, ефективне та своєчасне реагування на незаконні судові рішення відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 3 наказу прокурора Вінницької області від 18 травня 2018 року №66 «Про удосконалення прокурорського нагляду у сфері додержання прав в`язнів при підготовці матеріалів та розгляду судами питань, пов`язаних із виконанням вироків» визначено забезпечення прокурорського нагляду упродовж доби з дня проголошення судового рішення.

Повноваження керівника окружної прокуратури визначені ст. 13 Закону України «Про прокуратуру», згідно якої, керівник представляє окружну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями; 2) організовує діяльність окружної прокуратури; 3) у десятиденний строк із дня вивільнення посади повідомляє відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, про наявність вакантної або тимчасово вакантної посади у окружній прокуратурі; 4) забезпечує виконання вимог щодо підвищення кваліфікації прокурорів окружної прокуратури; 4-1) призначає на адміністративні посади та звільняє з адміністративних посад прокурорів у випадках та порядку, встановлених цим Законом; 4-2) контролює ведення та аналіз статистичних даних, організовує вивчення та узагальнення практики застосування законодавства, інформаційно-аналітичне забезпечення прокурорів з метою підвищення якості здійснення ними своїх функцій; 5) виконує інші повноваження, передбачені цим та іншими законами України.

Керівник окружної прокуратури видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень.

У разі відсутності керівника окружної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник окружної прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника окружної прокуратури.

Згідно з частиною першою статті 45 Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу встановлено факти порушення прокурором прав осіб або вимог закону, таке рішення може бути підставою для дисциплінарного провадження.

Право на звернення до відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти (частина друга статті 45 Закону № 1697-VII).

Згідно з частинами першою - четвертою, шостою, дев`ятою-одинадцятою статті 46 Закону №1697-VII cекретаріат відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, у день надходження дисциплінарної скарги реєструє її та за допомогою автоматизованої системи визначає члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, для вирішення питання щодо відкриття дисциплінарного провадження.

Член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, своїм вмотивованим рішенням відмовляє у відкритті дисциплінарного провадження, якщо: 1) дисциплінарна скарга не містить конкретних відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку прокурора; 2) дисциплінарна скарга є анонімною; 3) дисциплінарна скарга подана з підстав, не визначених статтею 43 цього Закону; 4) з прокурором, стосовно якого надійшла дисциплінарна скарга, припинено правовідносини у випадках, передбачених статтею 51 цього Закону; 5) дисциплінарний проступок, про який зазначено у дисциплінарній скарзі, вже був предметом перевірки і щодо нього відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, прийняла рішення, яке не скасовано в установленому законом порядку.

За відсутності підстав, передбачених частиною другою цієї статті, член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, приймає рішення про відкриття дисциплінарного провадження щодо прокурора.

Заява за результатами проведеної перевірки доброчесності прокурора, внаслідок якої встановлено вчинення дисциплінарного проступку, є обов`язковою підставою для відкриття дисциплінарного провадження щодо прокурора.

Після відкриття дисциплінарного провадження член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, за результатами перевірки.

Під час здійснення перевірки член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, має право ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, отримувати їх копії, опитувати прокурорів та інших осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян, громадських об`єднань необхідну для проведення перевірки інформацію. Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, має право надавати пояснення або відмовитися від їх надання стосовно себе.

Перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує двох місяців із дня реєстрації дисциплінарної скарги, а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження, але не більш як на місяць.

До завершення дисциплінарного провадження прокурор не може бути звільнений з посади прокурора у зв`язку з поданням заяви про звільнення за власним бажанням.

Член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.

Висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, та мають бути отримані його членами не пізніш як за п`ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься.

Згідно приписів статті 47 Закону № 1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.

До повідомлення про час та місце проведення засідання відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, яке надсилається прокурору, додаються копія дисциплінарної скарги та висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, коли належним чином повідомлений прокурор: 1) повідомив про згоду на розгляд висновку за його відсутності; 2) не з`явився на засідання, не повідомивши про причини неявки; 3) не з`явився на засідання повторно.

Рішення про можливість розгляду висновку за відсутності відповідного прокурора приймає відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження.

Прокурор, який не братиме участі в засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, вправі надіслати письмові пояснення щодо висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, які оголошуються на засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження.

Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, заслуховуються пояснення члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб.

Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об`єктивності члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, подавати заяву про його відвід.

Згідно зі ст. 48 Закону № 1697-VII відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, який проводив перевірку та готував висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, не має права брати участі у голосуванні при прийнятті рішення за результатами розгляду зазначеного висновку та бути присутнім під час проведення такого голосування.

При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці.

У разі відсутності підстав для накладення на прокурора дисциплінарного стягнення відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, своїм рішенням закриває дисциплінарне провадження.

Рішення відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, викладається в письмовій формі, підписується головуючим і членами відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, які брали участь у розгляді висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, і оголошується на засіданні цього органу. Рішення у дисциплінарному провадженні має містити: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду прокурора, який притягається до дисциплінарної відповідальності; 2) обставини, встановлені під час здійснення провадження; 3) мотиви, з яких відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, ухвалила рішення; 4) суть рішення за наслідками розгляду із зазначенням виду дисциплінарного стягнення в разі його накладення; 5) порядок і строк оскарження рішення.

За наявності окремої думки член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, викладає її у письмовій формі та додає до справи, про що головуючий повідомляє на засіданні. Зміст окремої думки на засіданні не оголошується. За клопотанням прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, йому надається копія окремої думки члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження.

Копія рішення відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, вручається прокуророві, стосовно якого воно прийнято, або у семиденний строк надсилається йому поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. У цей же строк копія рішення надсилається керівникові органу прокуратури, в якому прокурор, стосовно якого воно прийнято, обіймає посаду.

Рішення відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, прийняте за результатами розгляду дисциплінарного провадження, оприлюднюється на її веб-сайті у семиденний строк.

Вищезазначене узгоджується із нормами Наказу Генерального прокурора від 04 листопада 2019 року № 266, яким затверджено Порядок розгляду кадровою комісією скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, здійснення дисциплінарного провадження та прийняття рішення за результатами дисциплінарного провадження.

Так, згідно п. 5 розділу І Порядку №266, процедура здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурора визначається розділом VI Закону та цим Порядком.

За приписами пунктів 6-7 розділу І Порядку №266, дисциплінарне провадження передбачає: відкриття дисциплінарного провадження; проведення перевірки дисциплінарної скарги; розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та прийняття рішення.

Перевірка даних про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності здійснюється членом кадрової комісії, що здійснює дисциплінарне провадження (далі - кадрова комісія), у порядку, встановленому Законом.

Відповідно до пункту 8 розділу І Порядку №266, право на звернення до кадрової комісії із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі факти, які можуть бути підставою для відкриття дисциплінарного провадження. Рекомендований зразок дисциплінарної скарги передбачений у додатку до цього Порядку.

Пунктами 10-12 розділу І Порядку №266 передбачено, що для вирішення питання щодо відкриття дисциплінарного провадження діє автоматизована система розподілу дисциплінарних скарг. Дисциплінарні скарги реєструються в Офісі Генерального прокурора. Підрозділ, який забезпечує діяльність кадрової комісії у день надходження до нього дисциплінарної скарги реєструє її та за допомогою автоматизованої системи визначає члена кадрової комісії для вирішення питання щодо відкриття дисциплінарного провадження.

Положеннями п. 13 розділу І Порядку №266 визначено, що рішення про відкриття дисциплінарного провадження або про відмову у його відкритті приймається членом кадрової комісії у строк, який не перевищує п`яти робочих днів з дня розподілу дисциплінарної скарги члену кадрової комісії. Таке рішення не пізніше трьох робочих днів з дня його прийняття надсилається прокурору, стосовно якого воно прийнято, а також особі, яка подала дисциплінарну скаргу, електронними засобами зв`язку або поштою. До рішення про відкриття дисциплінарного провадження, яке направляється прокурору, додається копія дисциплінарної скарги.

За приписами пункту 16 розділу І Порядку №226, після відкриття дисциплінарного провадження член кадрової комісії проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена кадрової комісії за результатами перевірки.

Під час здійснення перевірки дисциплінарної скарги член кадрової комісії має право ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, отримувати їх копії, опитувати прокурорів та інших осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян, громадських об`єднань необхідну для проведення перевірки інформацію (п. 1 розділу ІІІ Порядку №266).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку №266 проведення перевірки дисциплінарної скарги та відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує тридцяти робочих днів із дня прийняття рішення про відкриття дисциплінарного провадження, а у випадку повторного розподілу дисциплінарного провадження - із дня такого розподілу. У разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений не більш ніж на п`ятнадцять робочих днів головою кадрової комісії або членом кадрової комісії, який виконує його обов`язки, а також кадровою комісією, якщо таку перевірку проводить голова кадрової комісії або член кадрової комісії, який виконує його обов`язки.

За результатами перевірки член кадрової комісії готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора (відсутність чи наявність підстав для звільнення прокурора з адміністративної посади відповідно до пункту 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру» у випадку розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади) та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член кадрової комісії встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена кадрової комісії щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.

Згідно з пунктами 6, 7 розділу ІІІ Порядку №266 розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні кадрової комісії. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а в разі необхідності також інші особи. Повідомлення про дату, час та місце проведення засідання кадрової комісії, на якому відбудеться розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, оприлюднюється не пізніше як за п`ять робочих днів до дня проведення засідання на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та надсилається запрошеним особам електронними засобами зв`язку або поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце проведення засідання кадрової комісії з моменту оприлюднення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).

Вимогами пунктів 15, 16, 17, 19 та 20 розділу ІІІ Порядку №266 після розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, за результатами дисциплінарного провадження кадрова комісія приймає одне з таких рішень:

- про накладення дисциплінарного стягнення;

- про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора;

- про закриття дисциплінарного провадження.

Рішення кадрової комісії, крім зазначених в абзаці другому цього пункту, в тому числі процедурні, обговорюються її членами і ухвалюються шляхом відкритого голосування більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії. Член кадрової комісії має право голосувати "за" чи "проти" рішення кадрової комісії. У разі рівного розподілу голосів приймається рішення, за яке проголосував голова кадрової комісії.

Рішення про накладення дисциплінарного стягнення та рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора ухвалюється шляхом відкритого голосування більшістю від загальної кількості членів кадрової комісії. Якщо рішення про накладення дисциплінарного стягнення чи рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора не набрало чотирьох голосів, кадровою комісією ухвалюється рішення про закриття дисциплінарного провадження.

Кадрова комісія приймає рішення за результатами дисциплінарного провадження на засіданні, на якому було розглянуто висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора. У разі відсутності на засіданні прокурора, щодо якого здійснюється провадження, кадрова комісія перед прийняттям рішення обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення, а також інші обставини, що мають значення для прийняття рішення.

Рішення у дисциплінарному провадженні повинно бути прийнято комісією у строк, що не перевищує тридцяти робочих днів з дня початку розгляду комісією висновку члена кадрової комісії.

Пунктом 24 розділу ІІІ Порядку №266 передбачено, що рішення кадрової комісії викладається у письмовій формі, підписується головою, секретарем та іншими членами кадрової комісії, які брали участь у розгляді висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, і оголошується на засіданні кадрової комісії. У разі відмови члена кадрової комісії підписати рішення або протокол у такому рішенні робиться відповідна відмітка.

За приписами п. 6 розд. І Порядку № 266, дисциплінарне провадження передбачає: відкриття дисциплінарного провадження; проведення перевірки дисциплінарної скарги; розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та прийняття рішення.

Пунктом 2 розд. III Порядку № 266 встановлено, що проведення перевірки дисциплінарної скарги та відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує тридцяти робочих днів із дня прийняття рішення про відкриття дисциплінарного провадження, а у випадку повторного розподілу дисциплінарного провадження - із дня такого розподілу. У разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений не більш ніж на п`ятнадцять робочих днів головою кадрової комісії або членом кадрової комісії, який виконує його обов`язки, а також кадровою комісією, якщо таку перевірку проводить голова кадрової комісії або член кадрової комісії, який виконує його обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону № 1697-VII на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

Згідно частини першої статті 50 Закону № 1697-VII прокурор може оскаржити рішення, прийняте за результатами дисциплінарного провадження, до адміністративного суду або до Вищої ради правосуддя протягом одного місяця з дня вручення йому чи отримання ним поштою копії рішення.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні №9дп-22 від 12.01.2022, підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності є встановлення невиконання чи неналежного виконання службових обов`язків, вчинення дисциплінарного проступку згідно пункту 1 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру», у зв`язку з чим вирішено притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Так, виконувач обов`язків керівника Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_1 не забезпечила своєчасне узгодження позиції щодо законності постанови Вінницького міського суду від 20 листопада 2020 року, відмовившись 24 листопада 2020 року підписувати складену ОСОБА_2 довідку про - звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання за хворобою, та подальшого - направлення цієї довідки до прокуратури вищого рівня, чим фактично порушила пункт 3 наказу прокурора Вінницької області від 18 травня 2018 року «Про удосконалення прокурорського нагляду у сфері додержання прав в`язнів при підготовці матеріалів та розгляду судами питань, пов`язаних із виконанням вироків», а також пункти 6, 6.2 наказу Генерального прокурора № 353.

Відповідний орган також зазначив про очевидну протиправну поведінку, зокрема прокурора ОСОБА_1 , що призвела до ухвалення судом незаконного рішення про звільнення ОСОБА_5 та пропущення строку на його апеляційне оскраження.

Суд зазначає, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора є повне доведення його вини в ході службового розслідування чи дисциплінарного провадження, метою якого і є саме з`ясування обставин вчинення дисциплінарного проступку, уточнення ступеня вини особи.

Такими підставами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях прокурора ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

З наведеного слідує, що відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження не приймає рішень на підставі припущень, неперевіреної, недостовірної інформації.

Виходячи із принципу та стандарту доказування, який має використовуватися в дисциплінарних провадженнях, і беручи до уваги публічно-правову природу дисциплінарної відповідальності слід віддати перевагу стандарту «поза всяким розумним сумнівом», який означає, що в достовірності факту (винуватості особи) не повинно залишитися розумних сумнівів: це не означає, що у його достовірності взагалі не має ні тіні сумнівів, але означає, що всі альтернативні можливості пояснення наданих доказів є надмірно малоймовірними.

Підґрунтям стандарту «поза всяким розумним сумнівом» є фундаментальна цінність суспільства - гірше осудити невинного, ніж дозволити винному уникнути покарання; відповідно суспільство, яке цінує добре ім`я і свободу кожного, не повинно засуджувати людину, коли є розумні сумніви в її винуватості.

Слід зазначити що дисциплінарний проступок - це винне, протиправне діяння (бездіяльність), яке зазіхає на трудову дисципліну у відповідному організованому колективі (підприємство, установа) шляхом невиконання чи неналежного виконання своїх трудових обов`язків, за яке передбачене застосування дисциплінарних санкцій, що визначені у чинному законодавстві.

Водночас, дисциплінарною комісією, у дисциплінарному провадженні не встановлено конкретних фактів, які безсумнівно свідчать про вчинення позивачем дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; систематичного (два і більше разів протягом одного року) або одноразового грубого порушення правил прокурорської етики.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що склад дисциплінарного проступку позивача полягає у незабезпеченні виконувача обов`язків керівника прокуратури організації діяльності, нагляду прокурорів за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, зокрема, ОСОБА_1 не забезпечила своєчасне узгодження позиції щодо законності постанови Вінницького міського суду від 20 листопада 2020 року, відмовившись 24 листопада 2020 року підписувати складену ОСОБА_2 довідку про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання за хворобою, та подальшого направлення цієї довідки до прокуратури вищого рівня, чим фактично порушила пункт 3 наказу прокурора Вінницької області від 18 травня 2018 року «Про удосконалення прокурорського нагляду у сфері додержання прав в`язнів при підготовці матеріалів та розгляду судами питань, пов`язаних із виконанням вироків», а також пункти 6, 6.2 вищезгаданого наказу Генерального прокурора № 353. Вказані дії ОСОБА_1 призвели до ухвалення судом незаконного рішення про звільнення ОСОБА_5 та пропущення строку на апеляційне оскарження.

Так, вироком Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року у справі №127/21241/17 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 2 роки з конфіскацією всього особистого майна.

Постановою Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 29 липня 2020 року вирок Вінницького апеляційного суду від 23 грудня 2019 року залишено без змін, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5 без задоволення.

У вересні 2020 року Вінницький міський суд Вінницької області, за клопотанням адвокатів, звільнив ОСОБА_5 від покарання у виді позбавлення волі у зв`язку з його хворобою, на підставі частини першої статті 74, частини другої статті 84 Кримінального кодексу України.

За таких обставин, звільняючи засудженого ОСОБА_5 від покарання за хворобою, Вінницький міський суд, на думку відповідача, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до статей 409, 413 Кримінального процесуального кодексу України є підставою для скасування ухвали цього суду в апеляційному порядку.

Прокурором ОСОБА_2 під час судового розгляду клопотання захисників обрано пасивну позицію, не забезпечено дотримання вимог законодавства, що стосуються порядку звільнення осіб від подальшого відбування покарання за хворобою та не орієнтовано на це суд. Під час висловлення своєї думки щодо законності клопотання, вирішення цього питання залишено на розсуд суду. Всупереч вимогам статті 9 Кримінального процесуального кодексу України та статті 84 Кримінального кодексу України ОСОБА_2 не орієнтовано суд на правильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також на з`ясування всіх обставин, необхідних для прийняття законного рішення про наявність або відсутність підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання за хворобою.

Надалі ОСОБА_2 , всупереч вимогам статей 395, 539 Кримінального процесуального кодексу України не вжито заходів до апеляційного оскарження незаконного судового рішення, що призвело до пропуску строку на його оскарження в апеляційному порядку прокурором вищого рівня.

Керівник Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_11 та його заступник ОСОБА_3 , перед розглядом судом питання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку з хворобою, орієнтували прокурора ОСОБА_2 на те, що в судових дебатах при розгляді клопотання захисників необхідно покластись на розсуд суду.

ОСОБА_2 складено довідку про результати розгляду питання про звільнення ОСОБА_5 від покарання за хворобою згідно з вимогами статті 84 Кримінального кодексу України у суді першої інстанції з висновком про законність ухвали Вінницького міського суду від 20 листопада 2020 року та про відсутність підстав для внесення апеляційної скарги, яку погоджено керівником Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_11 . Водночас, вказану довідку упродовж доби з дня проголошення судового рішення до обласної прокуратури не спрямовано.

ОСОБА_11 при погодженні довідки (без дати складання) про законність ухвали Вінницького міського суду від 20 листопада 2020 року залишив поза увагою факт порушення вимог кримінального, кримінального процесуального та кримінально-виконавчого законодавства при вирішенні питання про звільнення ОСОБА_5 від покарання у зв`язку з хворобою. ОСОБА_11 надав вказівку ОСОБА_2 покластись на розсуд суду, не орієнтував його на оскарження незаконного судового рішення, не ініціював перед прокурорами вищого рівня внесення апеляційної скарги.

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_11 з 23 по 25 листопада 2020 року у щорічній відпустці, виконувач обов`язків керівника Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_1 відмовилась 24 листопада 2020 року підписувати складену ОСОБА_2 довідку щодо обставин звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання за хворобою.

Фактично керівником Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_11 та прокурором ОСОБА_2 копію довідки та ухвали суду направлено на адресу начальника галузевого відділу Вінницької обласної прокуратури Колб І.О. на сьомий день з дня ухвалення судом рішення про звільнення ОСОБА_5 від покарання.

Відповідач, та як вказано в спірному рішенні №9дп-22 від 12.01.2022 Вінницький апеляційний суд ухвалу Вінницького міського суду скасував як таку, що постановлена із порушенням вимог статей 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України. Водночас апеляційний суд констатував факт ухилення ОСОБА_5 від виконання вироку суду.

В свою чергу, у спірному рішенні зазначачено, що прокурор ОСОБА_2 пояснив, що не погоджується із доводами дисциплінарної скарги, а також зазначив, що 19 листопада 2020 року під час розгляду судом клопотання адвокатів про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі статті 84 КК України дійсно обрав пасивну позицію та поклався на розсуд суду при його вирішенні. Водночас підтвердив, що діяв за вказівкою керівництва ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , які напередодні орієнтували його діяти саме у такий спосіб. Також ОСОБА_2 зазначив, що прокурор ОСОБА_1, виконуючи обов`язки керівника прокуратури, відмовилася погодити та підписати довідку про результати розгляду судом вищевказаного клопотання адвокатів про звільнення ОСОБА_5 , що призвело до несвоєчасного скерування цієї довідки до Вінницької обласної прокуратури.

Відповідним органом з письмових пояснень ОСОБА_1 встановлено та зафіксовано, що під час перебування на посаді заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в її посадові обов`язки серед іншого входила організація роботи щодо представництва інтересів держави в судах, забезпечення нагляду за додержанням кримінального процесуального законодавства під час досудового розслідування кримінальних проваджень Вінницьким районним відділенням поліції ГУНП у Вінницькій області, а також питання захисту інтересів дітей та протидії насильству (ювенальна сфера). Вперше про наявність проблемних питань щодо винесення Вінницьким міським судом 20 листопада 2020 року ухвали про звільнення ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із хворобою їй стало відомо 22 лютого 2021 року, коли у зв`язку з проведенням службового розслідування її попросили написати пояснення з приводу того, чи доповідав їй ОСОБА_2 обставини прийняття судом такого рішення. Зазначений напрямок роботи згідно з розподілом обов`язків на неї не покладався, тому ОСОБА_1 нічого не було відомо про розгляд Вінницьким міським судом Вінницької області вказаного клопотання до лютого 2021 року. Переглянувши ухвалу суду щодо звільнення ОСОБА_5 , ОСОБА_1 пригадала, що вказану справу, як і будь-яку іншу справу цієї категорії прокурор ОСОБА_2 їй не доповідав, оскільки це не її напрямок роботи згідно з розподілом обов`язків. Крім того вона не є взаємозамінною із заступником з цьому напрямку ОСОБА_3 . В період часу з 23 до 25 листопада 2020 року ОСОБА_1 стала виконувачем обов`язків керівника Вінницької місцевої прокуратури, для неї це стало несподіванкою, оскільки із керівництва прокуратури - 4 особи (керівник, перший заступник та 2 заступники) з 23 листопада 2020 року вона залишилась лише одна на всіх напрямках прокурорської діяльності. З огляду на це вона не пам`ятає, щоб ОСОБА_2 чи будь-хто інший доповідав їй обставини прийняття рішення про звільнення ОСОБА_5 від покарання у зв`язку з хворобою. Зважаючи на вищезгадане, а також на великий об`єм роботи у Вінницькій місцевій прокуратурі, ОСОБА_1 під час службового розслідування у лютому 2021 року не пригадала обставин направлення їй ОСОБА_2 через інформаційну систему СЕД супровідного листа до довідки про розгляд судом клопотання щодо звільнення ОСОБА_5 від покарання за хворобою. Вищевказаний супровідний лист до довідки нею відхилено через ІС «СЕД» у зв`язку з великою кількістю орфографічних помилок у ньому, а також через те, що окрім довідки до цього листа не додано жодного іншого документа. З огляду на це, за відсутності матеріалів справи, ухвали суду, медичної документації тощо, ОСОБА_1 не могла зробити висновок про законність прийнятого рішення про звільнення ОСОБА_5 судом від покарання за хворобою. Відтак вона вважає, що прийняла єдине правильне рішення про відхилення цього супровідного листа, підготовленого ОСОБА_2 ОСОБА_1 також звернула увагу на те, що супровідний лист та довідка про розгляд справи судом ОСОБА_2 їй направлені лише 24 листопада 2021 року. Навіть у разі підписання нею цього листа строки інформування обласної прокуратури вже були порушені. Окрім цього вказала, що наказом керівника Вінницької обласної прокуратури від 23 листопада 2020 року № 202 «Про особливості організації роботи органів Вінницької обласної прокуратури щодо здійснення наглядової діяльності за додержанням законів при вирішенні судом питань, що виникають під час виконання вироків» визнано таким, що втратив чинність наказ прокурора Вінницької області від 18 травня 2018 року № 66 «Про удосконалення прокурорського нагляду у сфері додержання прав в`язнів при підготовці матеріалів та розгляду судами питань, пов`язаних із виконанням вироків». Тобто на час складання прокурором ОСОБА_2 24 листопада 2020 року супровідного листа та довідки, наказ № 66 вже не діяв, а відтак посилатися в супровідному листі на вказаний наказ невірно, що також стало однією з підстав для відхилення нею в ІС «СЕД» затвердження цього документа, підготовленого прокурором ОСОБА_2 . Також ОСОБА_1 не погодилась з доводами дисциплінарної скарги про порушення нею вимог статті 395 КПК України, оскільки в період коли на неї покладалися обов`язки керівника (з 23 до 25 листопада 2020 року) строки на оскарження ухвали суду не закінчились, в інший період часу приймати таке рішення вона не мала права, оскільки цей напрямок роботи на неї не покладався. Прийняти рішення про наявність підстав для внесення апеляційної скарги без рішення суду та без матеріалів станом на 25 листопада 2020 року неможливо. ОСОБА_1 вважала, що жодним чином її дії не порушили права громадян та не мали наслідком порушення інтересів держави.

Вказані пояснення надані до Відповідного органу, позивач ОСОБА_1 , підтвердила суду та наполягала не врахуванні таких під час дисциплінарного провадження.

Суд вважає необхідним зазначити, що відповідачем-1 не надано суду належних та достатніх доказів твердженню тому, що позивач відмовилась підписувати належну довідку ОСОБА_2 , Відповідним органом не досліджено супровідний лист, складений прокурором ОСОБА_2 в ІС «СЕД» про направлення довідки про результати розгляду справи щодо ОСОБА_5 , обставини його відхилення.

Відповідним органом на переконання суду не враховано належним чином та не досліджено у зв`язку із чим позивачем не було погоджено довідку ОСОБА_2 , не досліджено чи дійсно мали місце недоліки складеної ним довідки, про які зазначає позивач такі як велика кількість орфографічних та синтаксичних помилок, також те, що до довідки ОСОБА_2 не було додано ні матеріалів справи, ні медичної документації, ні ухвали суду.

Слід зазначити, що Відповідним органом також не перевірено належним чином твердження позивача про те, що наказом керівника Вінницької обласної прокуратури №202 від 23.11.2020 «Про особливості організації роботи органів Вінницької обласної прокуратури щодо здійснення наглядової діяльності за додержанням законів при вирішенні судом питань, що виникають під час виконання вироків» визнано таким, що втратив чинність наказ прокурора Вінницької області від 18.05.2018 № 66 «Про удосконалення прокурорського нагляду у сфері додержання прав в`язнів при підготовці матеріалів та розгляду судами питань, пов`язаних із виконанням вироків». У зв`язку із чим, наказ №66 на який вказував прокурор ОСОБА_2 24.11.2020 в супровідному листі та довідці не діяв, що унеможливлювало погодження документів позивачем отриманих від прокурора ОСОБА_2 .

Також, суд враховує та зазначає, що в ході опитування ОСОБА_2 він не підтвердив чітко, що доповідав про справу позивачу, не пояснив та не довів і не навів чітко порядок вчинення ним дій в межах кримінальної справи щодо ОСОБА_5 . Враховуючи пояснення ОСОБА_2 останній підтвердив обрану ним пасивну поведінку щодо розгляду судом 19.11.202 клопотання адвокатів про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, та поклався на розсуд суду. Водночас підтвердив, що діяв за вказівками керівника прокуратури ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , які надали йому оріжнтування у справі саме за вказаним способом.

У спірному рішенні №9дп-22 від 12.01.2022 судом не встановлено чіткого з`ясування обставин виконання обов`язків прокурором ОСОБА_2 у взаємозв`язку із прокурором ОСОБА_1 .

Вказаному не надано оцінки та не спростовано при встановленні вини прокурора позивача, як і не встановлено безпосередньо посадові обов`язки позивача в спірному періоді.

Суд враховує, що на позивача покладались обов`язки керівника з 23-25.11.2020, що сторонами у справі не оспорюється.

Відповідачами також не спростовується встановлений ними факт того, згідно із письмовими поясненнями прокурора ОСОБА_11 , у період з 28 грудня 2019 року до 14 березня 2021 року він працював на посаді керівника Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області. Питання забезпечення роботи групи прокурорів місцевої прокуратури на напрямі нагляду щодо додержання законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших заходів примусового характеру, а також забезпечення організації виконання інших питань, які виникають у зв`язку з таким наглядом, покладалися на заступника керівника місцевої прокуратури ОСОБА_3 та групу прокурорів, визначених наказом про розподіл обов`язків що в ході дисциплінарного провадження було встановлено, що ОСОБА_11 орієнтував на правову позицію прокурора ОСОБА_2 у справі щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання. ОСОБА_11 в своїх поясненнях зазначив що своїми діями міг невірно зорієнтувати прокурора ОСОБА_2 , оскільки особисто не вивчав та не аналізовував клопотання захисників, медичні документи.

Вбачається, що участь прокурора у справі ОСОБА_5 було забезпечено керівником до виконання позивачем її обов`язків 20.11.2020, тому зробити висновок про наявність чи відсутність підстав для внесення апеляційної скарги у позивача було неможливо.

Також не перевірено Відповідним органом дату надіслання в ІАС «СЕД» супровідний лист та довідку прокурором ОСОБА_2 позивачу саме 24.11.2021 о 14.17 год, що враховується в строках щодо оскарження судового рішення.

Суд зазначає, що Відповідним органом не було досліджено належним чином коли було подано апеляційну скаргу у справі ОСОБА_5 , та із клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження, щодо взаємозв`язку та наслідків встановлення та доведення вини у діях позивача щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Як встановлено судом, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 квітня 2021 року задоволено клопотання заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 та поновлено пропущений строк на апеляційне скарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2020 року. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2020 року.

Вказані дії відповідача-1 на переконання суду свідчать про поверхневість, необ`єктивність з`ясування обставин які мали місце та підстави для порушення дисциплінарного провадження.

Враховуючи вищезазначене, у висновку суду що відповідач не довів причинно-наслідкового зв`язку між діями позивача та ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2020, якою звільнено ОСОБА_5 від покарання у виді позбавлення волі у зв`язку з його хворобою враховуючи, зокрема те, що ОСОБА_1 відмовилась погоджувати супровідний лист, довідку прокурора ОСОБА_2 в межах кримінальної справи, виконувач обов`язків прокурор ОСОБА_1 у періоді з 23-25.11.2020 не забезпечила належну участь прокурора ОСОБА_2 що призвело до пропущення строків на апеляційне оскарження судового рішення.

Як зазначено вище, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 квітня 2021 року задоволено клопотання заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 та поновлено пропущений строк на апеляційне скарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2020 року. Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 листопада 2020 року. 07 червня 2021 року Вінницьким апеляційним судом ухвалу Вінницького міського суду від 20 листопада 2020 року скасовано як таку, що постановлена із порушенням вимог статей 537, 539 КПК України. Судом апеляційної інстанції констатовано факт ухилення ОСОБА_5 від виконання вироку суду.

Відповідно як встановлено та проти чого не заперечували відповідачі, службовим розслідуванням підтверджено відправку ОСОБА_2 о 10.30 год. 26.11.2020 (за 2 дня до завершення строку на апеляційне оскарження) довідки з копією ухвали суду на електронну адресу галузевого відділу обласної прокуратури.

Та, відповідачем-1 не було доведено наявності шкідливих наслідків від існування скасованої в подальшому ухвали суду, та наявності при цьому вини позивача чи наміру в спричиненні таких наслідків.

Відповідачі не обґрунтували та не довели належними та допустимими доказами порушення ОСОБА_1 вимог пункт 1 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру», в чому виявились такі порушення, які дії вчинив прокурор, мав вчинити або неналежно вчинив позивач, зокрема, у якій формі мало відображатись надання належної правової допомоги та вжиття заходів щодо підвищення підпорядкованим їй прокурором - ОСОБА_2 , своєї кваліфікації. Тобто, в матеріалах справи взагалі відсутня інформація щодо роботи, яку мав організувати позивач в період виконання нею своїх обов`язків з метою підвищення кваліфікації підлеглим прокурором, докази, що зазначена робота не організована або організована неналежним чином.

Також, за даної справи вбачається, що членом кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів ОСОБА_4 було складено висновок № 07/3/2-444дс-76дс-21 від 23.09.2021 року «Про наявність дисциплінарного проступку прокурора ОСОБА_2 та відсутність дисциплінарного проступку прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_11 ».

Листом від 03 грудня 2021 року №07/3-88вих-21 відповідач-1 направив висновок позивачу, зазначивши у ньому інформацію про проведення засідання 16.12.2021 стосовно розгляду цього висновку, та роз`яснено положення п. 4 ст. 47 Закону України «Про прокуратуру» щодо надіслання письмових пояснень в разі не взяття участі у засіданні.

Суд також враховує, що про розгляд висновку на засіданні призначеному на 12.01.2022 щодо вказаного висновку № 07/3/2-444дс-76дс-21 від 23.09.2021 року було також повідомлено листом від 29 грудня 2021 року №07/3-170вих-21.

В даній справі слід врахувати також, що в межах дисциплінарної справи №07/3/2-615дс-140дп-21 підлягав розгляду висновок про відсутність дисциплінарного проступку прокурора ОСОБА_1 , про що прокурор була повідомлена та мала очікування про розгляд Відповідним органом саме такого висновку, що стало наслідком надання нею згоди на проведення засідання за її відсутності та з урахуванням поданих нею письмових пояснень.

Суд зазначає, що з рішення Відповідного органу №9дп-22 від 12.01.2022 не встановлено спростування висновку про відсутність в діях позивача складу дисциплінарного проступку, який був предметом розгляду.

На переконання суду, відповідач порушив порядок здійснення дисциплінарного провадження під час розгляду дисциплінарної скарги про вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 , позбавив права позивача на очікування розгляду саме висновку про відсутність в її діях складу дисциплінарного проступку та права брати участь у засіданні Відповідного органу, надавати свої пояснення та наводити доводи.

Відповідно слід зазначити, що до кадрової комісії дисциплінарна скарга керівника Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 про вчинення прокурорами Вінницької місцевої прокуратури дисциплінарного проступку надійшла 01.07.2021.

Рішенням № 07/3/2-444дс-92дп-21 від 07.07.2021 члена кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів ОСОБА_4 щодо позивача відкрито дисциплінарне провадження.

У той же час, висновок про відсутність дисциплінарно проступку в діях позивача складено за результатами перевірки, членом кадрової комісії лише 23.09.2021. При цьому, висновок розглянуто та прийнято рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення аж 12.01.2022. Тобто, проведення перевірки дисциплінарної скарги та відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності тривало 6 місяців на 5 днів, замість передбачених Пунктом 2 розд. III Порядку № 266 тридцяти робочих днів із дня прийняття рішення про відкриття дисциплінарного провадження.

Також, суд вважає необхідним врахувати та зазначити, що до кадрової комісії дисциплінарна скарга керівника Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 про вчинення прокурорами Вінницької місцевої прокуратури дисциплінарного проступку надійшла 01.07.2021. Відповідно до рішення № 07/3/2-444дс-92дп-21 від 07.07.2021 члена кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів ОСОБА_4 щодо позивача було відкрито дисциплінарне провадження. У той же час, висновок про відсутність дисциплінарно проступку в діях складено за результатами перевірки, членом кадрової комісії лише 23.09.2021, та розглянуто такий висновок і прийнято спірне рішення 12.01.2022, що на переконання суду свідчить про проведення перевірки дисциплінарної скарги та відомостей про наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності понад встановленого строку (тридцяти робочих днів із дня прийняття рішення про відкриття дисциплінарного провадження, а у випадку повторного розподілу дисциплінарного провадження - із дня такого розподілу). Належних доводів щодо строків розгляду висновку Відповідним органом, відповідачем-1 до суду не надано.

Щодо тверджень позивача про порушення відповідачем -1 Положення про порядок роботи відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження відповідним членом органу, в редакції, прийнятій Всеукраїнською конференцією прокурорів 28.08.2021 суд зазначає, що такі доводи не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи по суті, позивач не конкретизувала в чому саме допущенні порушення для врахування та перевірки їх судом, та позиція суперечить доводам про наявність щодо неї висновку про відсутність в ї діях дисциплінарного проступку на яке посилається та застосовує позивач.

У висновку, суд вважає не доведеним позивачем порушення у справі вимог статей 46-48,73, 77 Закону № 1697-VII, такі заявлені необґрунтовано та безпідставно, виходячи із наступного.

У зв`язку із набранням чинності (з 25 вересня 2019 року) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-IX (далі - Закон №113-IX) до 01 вересня 2021 року зупинено дію положень Закону № 1697-VII, що регламентували роботу Комісії.

Положеннями підпунктів 7, 8 пункту 22 розділу ІІ Закону № 113-IX визначено, що в Офісі Генерального прокурора утворюється кадрова комісія, як орган для забезпечення розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.

Генеральний прокурор визначає: перелік, склад і порядок роботи кадрової комісії Офісу Генерального прокурора; порядок розгляду кадровою комісією скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та процедуру здійснення дисциплінарного провадження.

Наказом Генерального прокурора від 04 листопада 2019 року № 266 затверджено Порядок розгляду кадровою комісією скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, здійснення дисциплінарного провадження та прийняття рішення за результатами дисциплінарного провадження (далі - Порядок № 266).

Також наказом Генерального прокурора від 09 січня 2020 року № 9 утворена Кадрова комісія з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.

Відповідно до цього наказу Кадрова комісія з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів забезпечувала розгляд дисциплінарних скарг про вчинення дисциплінарних проступків прокурорами Офісу Генерального прокурора, Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, обласних (регіональних) прокуратур, окружних (місцевих) прокуратур, військових прокуратур, а також здійснення щодо них дисциплінарного провадження.

У своїй діяльності Кадрова комісія з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів керувалася Конституцією України, Законами № 1697-VII, № 113-ІХ, Порядком № 266 та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 6 розділу І Порядку № 266 дисциплінарне провадження передбачає: відкриття дисциплінарного провадження; проведення перевірки дисциплінарної скарги; розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та прийняття рішення.

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку № 266 встановлено строк проведення перевірки дисциплінарної скарги та відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, який не перевищує тридцяти робочих днів із дня прийняття рішення про відкриття дисциплінарного провадження, а у випадку повторного розподілу дисциплінарного провадження - із дня такого розподілу.

З 01 вересня 2021 року поновлено дію окремі норми Закону № 1697-VII, діях яких зупинялась вище вказаним Законом, зокрема, щодо статусу та повноважень Комісії, здійснення нею дисциплінарного провадження щодо прокурорів, накладення стягнень на прокурорів та прийняття рішень про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора.

Поряд з цим підпунктом 8-1 пункту 22 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-IX передбачено, що після 01 вересня 2021 року визначені відповідно до цього пункту порядки та процедури застосовуються до правовідносин, розпочатих до зазначеної дати.

Відкриті кадровою комісією, утвореною для забезпечення розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів до 01 вересня 2021 року, дисциплінарні провадження щодо прокурорів, стосовно яких на момент початку діяльності відповідного органу, що здійснює дисциплінарні провадження, визначеного положенням про порядок його роботи, не ухвалено рішення, передаються кадровою комісією цьому органу для продовження їх розгляду в порядку, визначеному законом.

Беручи до уваги приписи зазначених норм, можна прийти до висновку що законодавець створив, такі умови, що у випадку не утворення правомочного складу Комісії після 01 вересня 2021 року не допустити вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

Тобто, указаним Законом чітко визначено необхідність забезпечення безперервності здійснення дисциплінарного провадження, та не пов`язує з датою (01 вересня 2022 року) здійснення виключно Комісією дисциплінарного провадження щодо прокурорів, натомість надає Кадрової комісії повноваження провести перевірку за дисциплінарною скаргою, скласти висновок та розглянути його на засіданні Кадрової комісії.

Рішенням Комісії від 26 жовтня 2021 року № 16зп-21 визначено, що днем початку її діяльності є 03 листопада 2021 року.

З огляду на це, Кадровою комісією Офісу Генерального прокурора, з урахуванням підпункту 8-1 пункту 22 розділу ІІ Закону № 113-IX, 23 вересня 2021 року складено висновок про наявність дисциплінарного проступку прокурора.

Суд також враховує, що Відповідний орган під час прийняття рішення у дисциплінарному провадженні щодо виду дисциплінарного стягнення орган, з огляду на вимоги частини третьої статті 48 Закону № 1697-VII, зважав на характер проступку, його наслідки, особу прокурорів, ступінь їх вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення. Зокрема, позитивну службову характеристику, а також відсутність дисциплінарних стягнень.

Суд вважає недоведеним у даній справі порушення позивачем пунктів 6, 6.2 вищезгаданого наказу Генерального прокурора № 353, пункт 3 наказу прокурора Вінницької області від 18 травня 2018 року №66 «Про удосконалення прокурорського нагляду у сфері додержання прав в`язнів при підготовці матеріалів та розгляду судами питань, пов`язаних із виконанням вироків», не доведено якими діями порушено вимоги статей 395, 539 КПК України, для обґрунтованості твердження наявності дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 передбаченого пунктом 1 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру», відповідачем в силу вищезазначених норм, не доведено належне застосування частини третьої статті 48 Закону № 1697-VII.

Та враховуючи вищезазначене та встановлене, у висновку суду, спірне рішення Відповідного органу № 9дп-22 від 12 січня 2022 року в частині накладення на позивача ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани не відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України є протиправним та підлягає скасуванню.

Пунктом 8 частини першої статті 11 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII (далі Закон № 1697-VII) визначено, що керівник обласної прокуратури у встановленому порядку та на підставі рішення відповідного органу про притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора приймає рішення про застосування до прокурора окружної прокуратури дисциплінарного стягнення або про неможливість подальшого перебування його на посаді прокурора.

Відповідно, оскільки судом визнано протиправним та скасовано рішення Відповідного органу № 9дп-22 від 12 січня 2022 року, підлягає визнанню протиправним та скасуванню спірний у справі наказ керівника Вінницької обласної прокуратури № 47 к від 24 січня 2022 року «Про застосування дисциплінарного стягнення».

Суд зазначає, що правомірність та законність оспорюваних у справі рішень відповідачами не доведено належними і достатніми доказами.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини першої та частини другої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 74 КАС України).

Відповідно до статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (абзац другий частини другої статті 77 КАС України).

Згідно частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно з вимогами пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Решта доводів сторін не впливають на висновки суду.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи наслідки вирішення справи судом, положення статті 139, 143 КАС України, сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду у сумі 992,40 грн., вказані витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у відповідному розмірі з кожного з них.

Інших витрат до розподілу судом у справі не заявлено.

Керуючись статтями 2, 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження № 9дп-22 від 12 січня 2022 року «про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_1, прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_11 та про закриття дисциплінарного провадження стосовно прокурорів Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 » в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_1 та накладення дисциплінарного стягнення у виді догани.

Визнати протиправним та скасувати наказ керівника Вінницької обласної прокуратури № 47 к від 24 січня 2022 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» до прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів () 496,00 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 00 копійок) та за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької обласної прокуратури () 496,00 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І. І.