Справа № 340/783/25
Суддя: Г.М. МОМОНТ
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Кропивницький Справа №340/783/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22.10.2024 р. №00 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за заявою про призначення пенсії від 14.10.2024 р.;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у Сільськогосподарському виробничому кооперативі (СВК) «Іскра» Добровеличківського району Кіровоградської області з 01.01.1993 р. по 31.12.1998 р., та повторно розглянути заяву від 14.10.2024 р. про призначення пенсії за віком.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що позивач 10.06.2024 р. звернувся до територіального підрозділу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви додано документи, що визначають право позивача на призначення пенсії. Заява ОСОБА_1 розглянута за принципом екстериторіальності Головним управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Рішенням №00 від 17.06.2024 р. у призначенні пенсії відмовлено через недостатність страхового стажу. За підрахунками органу Пенсійного фонду страховий стаж позивача станом на день звернення за пенсією становив 27 років 04 місяці 08 днів при мінімальному 31 рік. Отримавши додаткові документи з трудового архіву Добровеличківського району, 14.10.2024 р. ОСОБА_1 повторно подав заяву про призначення пенсії за віком. Цього разу заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Рішенням №00 від 22.10.2024 р. позивачу знову відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку з недостатністю страхового стажу. За підрахунком відповідача страховий стаж ОСОБА_1 становить 27 років 04 місяці 01 день. До загального страхового стажу не зараховано періоди роботи з 1993 по 1998 рік, згідно довідки №Ш-92/05-02 від 28.03.2024 р., оскільки не вказано по батькові та довідка потребує перевірки відділом контрольно-перевірочної роботи. Після надходження акта перевірки можливо повернутися до прийняття відповідного рішення. Представник позивача зауважує, що порядок, строки проведення перевірки довідки відділом контрольно-перевірочної роботи та процедуру повернення до розгляду питання призначенні пенсії, позивачу не повідомлено. Позивач не погоджується з рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії. Представник позивача вказує, що відповідно до трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 09.12.1982 р. ОСОБА_1 прийнятий 29.01.1982 р. в члени колгоспу ім. Ворошилова Добровеличківського району. Позивача відраховано з членів колгоспу 01.06.2004 року. На час заповнення трудової книжки колгоспника позивача були чинними Основні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 р. №310 «Про трудові книжки колгоспника». Представник позивача наголошує на тому, що трудова книжка колгоспника позивача повністю відповідає вимогам Основних положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників. Кожен запис внесено уповноваженою особою чітко, міститься посилання на первинні документи, зазначення посади та підпис уповноваженої посадової особи, яка внесла запис та печатка підприємства. В трудовій книжці не вбачається наявність виправлень, підчисток чи інших недоліків, а також суперечливих записів, або які не узгоджуються між собою. У трудовій книжці колгоспника позивача, а саме арк.18-21 містяться записи про виконання встановленого мінімуму людино-днів за рік з 1982 по 2004 рр. Трудова книжка позивача не містить будь-яких неточностей, виправлень, дописок чи записів, які не узгоджуються між собою. Крім того, період роботи позивача в колгоспі з 1982 по 2004 рік підтверджено архівною довідкою від 28.03.2024 р. №111-92/05-02, яка видана на підставі первинних документів, переданих на зберігання до архівної установи. Відповідно до архівної довідки у книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1982-1990, 1993-2004 рік наявні відомості про кількість відпрацьованих вихододнів ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 у 2000-2001, 2003 рр., Дм. у 2002, 2004 рр. (так зазначено у документі) та у 1982-1990, 1993-1998 по батькові не вказано. У зв`язку з відсутністю у первинних документах (книгах обліку розрахунків по оплаті праці) по батькові позивача, відповідач не зарахував до загального трудового стажу ОСОБА_3 , що дає право на призначення пенсії період роботи у колгоспі з 1993 по 1998 рік. При чому, період роботи з 1982 по 1990 рік зараховано відповідачем до страхового стажу, незважаючи на відсутність по батькові позивача у первинних документах і за цей період. Представник позивача визнає, що орган, який призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. Однак, відповідач не обґрунтував чому саме довідка архівної установи викликає сумніви у достовірності. Також, зі змісту оскаржуваного рішення не вбачається звернення ГУ ПФУ до архівної установи з метою надання необхідних додаткових документів, а також здійснення відповідної перевірки достовірності поданих позивачем та відображених у архівній довідці відомостей щодо періодів роботи та страхового (трудового) стажу. Відповідачем не конкретизовано порядок проведення перевірки довідки архівної установи, що призводить до невизначеності питання щодо призначенні пенсії позивачу. Верховний Суд у постанові від 21.02.2020 р. у справі №291/99/17 сформував правовий висновок, відповідно до якого дійсно, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії. На думку представника позивача, викладене свідчить, що рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 від 22.10.2024 р. є протиправним, порушує права позивача та підлягає скасуванню.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву відповідно до якого заперечує проти позову (а.с.57-59). Представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 14.10.2024 р. звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Заяву позивача від 14.10.2024 р. та додані до неї документи розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та прийнято рішення №00 від 22.10.2024 р. про відмову у призначенні пенсії за відсутності необхідного стажу. За наданими документами та враховуючи дані реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування , на теперішній час, страховий стаж позивача становить 27 років 04 місяці 01 день. До загального стажу не зараховано періоди роботи з 1993 р. по 1998 р. згідно з довідкою №Ш92/05-02 від 28.03.2024 р., оскільки ПІБ (по батькові) не вказано, довідка потребує перевірки відділом контрольно-перевірочної роботи. Після надходження акта перевірки можливо повернутися до прийняття відповідного рішення. Представник відповідача зауважує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовляючи позивачу в призначенні пенсії, діяло в межах повноважень та дотримуючись норм чинного законодавства.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.31-32).

04.03.2025 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.24).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 р. витребувано докази (а.с.36).

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

14.10.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.44, зі зворотного боку).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 22.10.2024 р. №00, яким відмовлено в призначенні пенсії ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.10, 42). У рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 27 років 04 місяці 01 день. До загального стажу не зараховано періоди роботи з 1993 року по 1998 рік згідно з довідкою №Ш-92/05-02 від 28.03.2024 р., оскільки ПІБ (по батькові) не вказано, довідка потребує перевірки відділом контрольно-перевірочної роботи. Після надходження акта перевірки можливо повернутися до прийняття відповідного рішення.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV(далі за текстом Закон №1058).

Частиною 1 статті 9 Закону №1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

У розумінні абз.36 ст.1 Закону №1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

З огляду на ч.4 ст.24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ (далі за текстом Закон №1788) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 р. №301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 р. №637 (далі за текстом Порядок №637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Із аналізу зазначених норм суд дійшов висновку, що трудовий стаж підтверджується записами у трудовій книжці і лише у випадку відсутності трудової книжки, записів у ній або ж, якщо наявні записи неправильні чи неточні щодо періодів роботи, трудовий стаж може встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або відсутності у ній необхідних записів, які визначають право на пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 р. у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 р. у справі №233/2084/17 та від 25.04.2019 р. у справі №159/4178/16-а.

Відповідно до п.п.2.4 п.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. №58 (далі за текстом Інструкція №58) усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з підпунктами 2.6-2.10 пункту 2 Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження.

У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

Показання свідків не можуть бути підставою для виправлення занесених раніше записів.

У розділі «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.

У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: «Запис за № таким-то недійсний». Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки.

Судом встановлено, що у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 , виданої 09.12.1982 р. на ім`я ОСОБА_1 , містяться записи:

- №4 про звільнення з 13.08.1993 р. з роботи в Агропромисловому об`єднанні «Простор» на підставі п.4 ст.40 КЗПП України (за прогули);

- №5 СВК «Іскра» про звільнення з 01.06.2004 р. з членів КСП за власним бажанням (а.с.11-12).

Окрім того, до трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 внесено записи №10-21 про виконання річного мінімуму трудової участі в суспільному господарстві за періоди з 1993 року по 2004 рік (а.с.19-20).

Відповідно до архівної довідки Об`єднаного архіву Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області від 28.03.2024 р. №Ш-92/05-02 у документах архівного фонду «Сільськогосподарський виробничий кооператив (СВК «Іскра» Добровеличківського району Кіровоградської області у книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1982 1990, 1993 2004 роки є відомості про кількість відпрацьованих вихододнів ОСОБА_1 (Дмитр. у 2000-2001, 2003 рр., Дм. у 2002, 2004 рр. (так у документі), у 1982-1990, 1993-1998 рр. по батькові не вказано (а.с.40).

Суд враховує, що кількість вихододнів зазначених у довідці Об`єднаного архіву Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області від 28.03.2024 р. №Ш-92/05-02 відповідає кількості вихододнів у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 .Суд враховує, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист.

Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом у постановах від 21.02.2018 р. у справі №687/975/17, від 25.04.2019 р. у справі №593/283/17, від 30.09.2019 р. у справі №638/18467/15а.

Суд зауважує, право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Судом встановлено, що до трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 не внесено запису про прийняття до членів колгоспу, однак інші записи про виконання річного мінімуму трудової участі в суспільному господарстві підтверджують факт роботи ОСОБА_1 у період з 1993 року по 2004 рік. Відповідні записи підтверджені і довідкою Об`єднаного архіву Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області від 28.03.2024 р. №Ш-92/05-02, виданою на підставі книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1982 1990, 1993 2004 роки.

При цьому, суд бере до уваги, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, у зв`язку з чим, неналежний порядок ведення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Суд зазначає, що неврахування архівної довідки від 28.03.2024 р. №Ш-92/05-02 з підстав не зазначення по батькові в частині записів за 1993 1998 роки є безпідставним, оскільки не зазначення по батькові у книгах обліку розрахунків по оплаті праці не є суттєвим недоліком, за наявності якого не підлягає зарахуванню період роботи з 1993 по 1998 роки з урахуванням записів у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 та довідки Об`єднаного архіву Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області від 28.03.2024 р. №Ш-92/05-02.

За правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06.03.2018 р. у справі №754/14898/15-а, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Суд вважає, що недоліки оформлення трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 не можуть вважатися достатньою і самостійною підставою для відмови позивачеві у зарахуванні періоду його роботи з 1993 року по 1998 року до загального страхового стажу.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням в Дніпропетровській області безпідставно не враховано до страхового стажу (трудового стажу) ОСОБА_1 періоду роботи з 1993 р. по 1998 р., внаслідок чого протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з конкретизацією змісту.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211,20 грн (а.с.28), а тому суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) у розмірі 1 211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровькій області.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії від 22 жовтня 2024 року №00.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 14 жовтня 2024 року про призначення пенсії за віком, із зарахуванням до загальний стаж періоду роботи з 1993 року по 1998 рік, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) понесені нею судові витрати (судовий збір) у розмірі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 25 липня 2025 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ