Справа № 595/937/25
Суддя: Содомора Р. О.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 595/937/25
Провадження № 2-а/595/82/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2025

м. Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

В складі

головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі Швидкій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Ковалівський Б.В. звернувся в суд із позовом в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1796199 від 15 червня 2025 року, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 850 грн., та провадження у справі закрити.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 15 червня 2025 року, перебуваючи в селі Жизномир Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_1 , за твердженням працівників поліції, здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме - виклик поліції, усвідомлюючи, що надана нею інформація є неправдивою, а підстави для втручання працівників поліції були відсутні. На підставі цього інспектором поліції ОСОБА_7. 15.06.2025 року була винесена постанова серії ЕГА №1796199 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказана постанова про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню як така, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного дослідження всіх обставин справи та за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. Зокрема, зазначає, що твердження про те, що ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, є безпідставним. Вона дійсно звернулась до працівників поліції 15 червня 2025 року, однак це звернення було зумовлене реальною ситуацією конфлікту з колишнім чоловіком, який перебував за місцем її проживання та поводився агресивно. Раніше саме він звернувся до поліції з повідомленням про те, що нібито вона вчиняє домашнє насильство щодо нього, що стало приводом для виїзду правоохоронців. Після прибуття поліції ОСОБА_1 пояснила, що саме вона є жертвою систематичного домашнього насильства з боку колишнього чоловіка, про що і повідомила працівників поліції. Зазначає, що її звернення не було вигаданим або штучно створеним - воно відображало її особисте сприйняття ситуації, емоційний стан та бажання захистити себе. Зауважує, що повідомлення про вчинення правопорушення чи небезпечну поведінку особи підлягає оцінці лише з точки зору наявності умислу на введення в оману правоохоронців. Проте жодного доказу на підтвердження умислу на надання завідомо неправдивої інформації в матеріалах справи немає. Не було проведено жодної додаткової перевірки, опитування свідків чи інших дій, які б дали підстави для висновку про наявність складу правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП. На підставі наведеного просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити.

14 липня 2025 року на адресу Бучацького районного суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він не погоджується з наступних підстав. 15.06.2025 близько 13 год. 54 хв. за адресою АДРЕСА_1 , позивачка ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме зателефонувавши на лінію 102 та повідомила про те, що її колишній чоловік ОСОБА_3 вчиняє щодо неї домашнє насильство, однак виїздом на місце події працівниками поліції не було встановлено факту вчинення домашнього насильства вчиненого ОСОБА_4 щодо колишньої дружини ОСОБА_5 . Звернення на спеціальну лінію «102» позивача ОСОБА_1 підтверджується аудіозаписом під назвою ІНФОРМАЦІЯ_1 (2)). На номер «102» особи звертаються лише в ситуаціях, коли необхідна невідкладна допомога працівників поліції, або ж коли щодо особи вчинено кримінальне правопорушення. Таким чином, постанова про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню. На підставі наведеного просить відмовити у задоволенні позову через його безпідставність. Крім того, просить здійснити виклик свідків даної події: - поліцейського ВП № 2 (Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7.; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15 липня 2025 року від представника відповідача надійшла відповідь на відзив, згідно якої, зі змістом відзиву позивачка не погоджується повністю, вважає наведені у ньому доводи необґрунтованими та такими, що не спростовують суті позову і не підтверджують правомірність винесеної постанови. Зазначає, що відповідач у відзиві фактично не навів жодного доказу того, що в діях ОСОБА_1 був наявний прямий умисел на повідомлення завідомо неправдивої інформації, як цього вимагає диспозиція ст. 183 КУпАП. Згідно із законодавством, умисел є обов`язковою ознакою цього правопорушення. Позивачка викликала поліцію у зв`язку з реальним конфліктом із колишнім чоловіком, який вів себе агресивно, і не мала жодного наміру ввести правоохоронців в оману. Факт виклику поліції в умовах конфлікту не може кваліфікуватися як завідомо неправдивий виклик, оскільки звернення було зумовлено суб`єктивною необхідністю отримати захист. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які пояснення свідків, відеофіксація, акти опитування інших учасників події чи бодай спроби з боку поліції з`ясувати об`єктивну картину. Сам лише факт прибуття поліції та констатація відсутності «реальної» небезпеки не може бути достатньою підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 183 КУпАП. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 не було роз`яснено її права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право на ознайомлення з матеріалами справи, на подання пояснень, доказів, користування юридичною допомогою.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить суд розглядати справу у відсутності позивача та його відсутності, позов підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно поданого відзиву просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника ГУНП в Тернопільській області.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що адміністративний позов підлягає до задоволення за наступних підстав.

Так, відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Підстави та порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності визначені у Кодексі України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), а порядок розгляду позову на дії і рішення суб`єкту владних повноважень врегульовані КАС України.

Відповідно до постанови серії ЕГА № 1796199 від 15.06.2025, 15.06.2025 ОСОБА_1 перебуваючи в селі Жизномир здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції, усвідомлюючи, що подана нею інформація є неправдивою та у виклику поліції немає необхідності, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП, за що її притягнуто до відповідальності у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850 грн.

Статтею 183 КУпАП передбачена відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Відповідно до приписів статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Аналіз викладеного у спірній постанові порушення вказує на те, що позивачу інкримінується завідомо неправдивий виклик поліції.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Дії не можна кваліфікувати завідомо неправдивим викликом, якщо людина: вважала права порушеними чи такими, що можуть бути порушені; розраховувала на захист прав поліцією; не має прямого умислу на вчинення правопорушення повідомляє правду та не хоче безпідставного виїзду поліції.

Сам факт виклику поліції не свідчить, що виклик завідомо неправдивий. «Повідомлення» на спецлінію «102» не може кваліфікуватися завідомо неправдивим повідомленням (викликом) поліції як адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП, оскільки завданням поліції є надання поліцейських послуг, зокрема, охорона прав і свобод людини (ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію України»).

Кожен має право звернутися до поліції для захисту, а поліція зобов`язана відреагувати на звернення і вжити заходи для охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки та порядку.

Сподівання громадянина на допомогу поліції у конфліктній ситуації не є правопорушенням.

Указане відповідає принципу: Neminem laedit qui suo jure utitur (нікого не ображає той, що користується своїм правом). Відповідний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року в справі №10/5026/995/2012.

Зі змісту норми статті 283 КУпАП також слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При прийнятті постанови про накладення адміністративного стягнення за правилами статті 252 КУпАП визначено обов`язок відповідача провести оцінку наявним доказам, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З системного аналізу наведених вище правових норм вбачається, що правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Проте, із наданого відповідачем відеозапису та аудіозапису звернення на спеціальну лінію «102» не вбачається, що ОСОБА_1 вчинила інкриміноване їй адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП.

Суд, погоджується з доводами позивача, що оскаржувана постанова не містить посилання на докази, на підставі яких ОСОБА_1 визнано винною за статтею 183 КУпАП, у ній не зазначено доказів на підтвердження обставин вчинення адміністративного правопорушення, а також факту наявності у позивача прямого умислу на вчинення завідомо неправдивого виклику працівників поліції, що свідчить про формальне прийняття посадовою особою постанови, без урахування всіх обставин справи.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною другою статті 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 КАС України).

За приписами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Крім того, в пункту 30 постанови Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП є недоведеним, оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вказаних у постанові обставин.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, матеріали справи не містять, а також не містять доказів наявності ознак суб`єктивної сторони правопорушення, а саме: прямого умислу особи на здійснення завідомо неправдивого виклику працівників поліції, а тому постанова серії ЕГА № 1796199 від 15 червня 2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив заслухати в якості свідка поліцейського ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області сержанта поліції ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_6 , проте, в обґрунтування такого клопотання не зазначив, які обставини свідки можуть додатково повідомити суду, окрім тих, які зазначені в постанові.

Крім цього, як установлено судом вище, жодних інших доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП відповідачем суду не надано.

Разом з тим Верховний Суд у постанові від 29.04.2020, ухваленій у справі № 161/5372/17, зазначив, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися, для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

Натомість на підставі показань свідків не можуть встановлюватися факти, які з огляду на закон або звичай установлюються в документах.

З урахуванням викладеного суд не вбачав підстав для задоволення клопотання про виклик свідка та здійснював розгляд справі на підставі наявних у справі доказів.

Керуючись ст.ст. 2, 3,5,72-77, 241-246,257- 258, 260, 268 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕГА № 1796199 від 15 червня 2025, винесену старшим сержантом поліції ОСОБА_7 - інспектором відділення поліції №2 (м.Бучач) Чортківського районного управління поліції Головного управління поліції в Тернопільській області, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Р. О. Содомора