Справа № 363/6548/24
Суддя: Бабич Н. С.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №363/6548/24

Провадження №2-а/377/2/25

23 липня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Присяжного В.В., за відсутності учасників справи, розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції, Головного управління Національної поліції в Київській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, поліцейський відділу реагування патрульної поліції Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший сержант поліції Харчук Сергій Сергійович, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

У С Т А Н О В И В:

14 грудня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з адміністративним позовом про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою серії ББА №112160 від 04.12.2024 на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 гривень за правопорушення, передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП, за те, що 04 грудня 2024 року, о 08 годині 30 хвилин, він керував транспортним засобом у м.Вишгород, будучи позбавленим права керування. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки 04 грудня 2024 року, близько 08 години 30 хвилин, він, рухаючись на автомобілі Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , потрапив в ДТП через неуважність водія іншого транспортного засобу. При перевірці документів працівники поліції не зробили йому зауваження щодо невідповідності або позбавлення його права керування. Надалі 06.12.2024 йому зателефонував працівник поліції та повідомив про необхідність підписати ще одну постанову. Працівник поліції під`їхав до нього та, не ознайомлюючи з текстом, змусив його підписати постанову. Під час самостійного ознайомлення з текстом постанови він помітив, що в постанові зазначено про позбавлення його права керування транспортними засобами згідно з постановою Славутицького міського суду Київської області від 01 березня 2024 року. Однак, на вказану постанову він подав апеляційну скаргу та рішення у справі не отримував, про результат розгляду справи Київським апеляційним судом не повідомлений.

Посилаючись на статті 251, 288 КУпАП, статті 5, 20, 72, 121, 160, 286 КАС України, з урахуванням уточненої позовної заяви, позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову серії ББА №112160 від 04.12.2024 щодо ОСОБА_1 та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення ( а.с. 1-3, 55-57).

Ухвалою судді Вишгородського районного суду Київської області від 20 грудня 2024 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 13 січня 2025 року, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамента патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності передано за підсудністю до Славутицького міського суду Київської області ( а.с. 8-10, 12-13).

11 лютого 2025 року матеріали адміністративної справи надійшли до канцелярії Славутицького міського суду Київської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 лютого 2025 року для розгляду справи визначено суддю Бабич Н.С. ( а.с. 20).

Ухвалою судді від 17 лютого 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ній недоліків ( а.с. 21-24). Копію вказаної ухвали було направлено позивачу 19 лютого 2025 року за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» ( а.с. 36).

01 березня 2025 року позивач частково усунув недоліки позовної заяви шляхом надання до суду квитанції про сплату судового збору на суму 605,60 гривень, яка надійшла разом із заявою від 28.02.2025, в якій позивач зазначив, що отримав ухвалу суду від 17 лютого 2025 року 21.02.2025, на виконання якої надає квитанцію про сплату судового збору на суму 605,60 гривень. Вказана квитанція та заява від 28.02.2025 надійшли від позивача до суду засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення 04 березня 2025 року ( а.с. 26-28).

Ухвалою судді від 07 березня 2025 року продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, встановлений в ухвалі від 17 лютого 2025 року ( а.с. 30-31). Вказану ухвалу позивачу було направлено 10 березня 2025 року за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення, який повернувся до суду 31 березня 2025 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» ( а.с. 33). 01 квітня 2025 року копію ухвали було повторно направлено позивачу на електронну адресу, зазначену в позовній заяві. Крім того, копію ухвали судді від 07 березня 2025 року було повторно направлено позивачу 02 квітня 2025 року за адресою для надсилання кореспонденції, вказаною у позовній заяві, рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, який повернувся до суду 25 квітня 2025 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» ( а.с. 35,37). 06 травня 2025 року позивачу повторно було направлено копію ухвали судді від 07 березня 2025 року на електронну адресу, вказану в позовній заяві ( а.с.38).

12 травня 2025 року до суду надійшла позовна заява в уточненій редакції з доданими документами на виконання вимог ухвал судді від 17 лютого 2025 року, від 07 березня 2025 року в частині усунення інших недоліків позовної заяви.

08 травня 2025 року позивач усунув інші недоліки позовної заяви шляхом направлення до суду позовної заяви в уточненій редакції з доданими документами, яка надійшла до суду засобами поштового зв`язку 12 травня 2025 року ( а.с. 55-57).

Ухвалою судді від 13 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Виходячи з положень частин третьої, четвертої статті 48 КАС України, статей 13,23 Закону України «Про Національну поліцію» та з урахуванням правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №742/2298/17, залучено до участі у справі другого відповідача Головне управління Національної поліції в Київській області. Згідно з частиною другою статті 49 КАС України залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, поліцейського відділу реагування патрульної поліції Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого сержанта поліції Харчука Сергія Сергійовича. Визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Призначено судове засідання на 22 травня 2025 року. Витребувано у Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області для огляду в судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 ( постанова серії ББА №112160 від 04.12.2024) та наявні відеозаписи до неї ( а.с. 66-70).

19 травня 2025 року в підсистемі «Електронний суд» від Департаменту патрульної поліції надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача Департамент патрульної поліції на належного Головне управління Національної поліції в Київській області ( а.с. 87-90).

20 травня 2025 року в підсистемі «Електронний суд» від відповідача Департамента патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова винесена поліцейським Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, що є структурним підрозділом Головного управління Національної поліції в Київській області, яке і є належним відповідачем у справі. За вказаних обставин представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог до Департамента патрульної поліції з мотивів неналежного відповідача ( а.с. 91-99).

20 травня 2025 року в підсистемі «Електронний суд» від другого відповідача Головного управління Національної поліції в Київській області надійшов відзив на позовну заяву. Відзив мотивовано тим, що постановою Славутицького міського суду Київської області від 01 березня 2024 року у справі 377/18/24 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Відповідно до офіційного веб-порталу судової влади України вказана постанова суду набрала законної сили 31 липня 2024 року. Отже, оскаржувана постанова складена в межах річного терміну позбавлення позивача права керування транспортними засобами. Постановою Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову Славутицького міського суду Київської області від 01 березня 2024 року у справі №377/18/24 суд постановив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Славутицького міського суду Київської області від 01 березня 2024 року без змін. Таким чином, оскільки працівниками поліції встановлено факт керування позивачем транспортним засобом, також встановленим є факт позбавлення позивача права керування транспортними засобами, працівники поліції мали достатньо підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП. Позивач не заперечує керуванням транспортним засобом, а навпаки підтверджує у позовній заяві даний факт, тому в розумінні частини першої статті 78 КАС України ця обставина є доведеною та не потребує доказування. Беручи до уваги, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, слід дійти висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП. Процедура розгляду справи була дотримана: роз`яснено права, повідомлено зміст правопорушення, оголошено рішення. Невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненому правопорушенні, слід розцінювати як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності при накладенні адміністративного стягнення. Підстави, котрі б вказували на те, що інспектором при розгляді справи про адміністративне правопорушення допущені порушення, які б ставили під сумнів законність оскаржуваної постанови, відсутні. За таких обставин, позов ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, оскільки дії інспектора при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами (а.с. 100-104).

До відзиву на виконання вимог ухвали судді від 13 травня 2025 року надано лист Вишгородського РУП ГУНП в Київській області № 60923 від 20.05.2025 про неможливість надання постанови серії ББА №112160 від 04.12.2024 за частиною 4 статті 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з направленням її до Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) від 23.12.2024, та відеозапису з нагрудного реєстратора у зв`язку з тим, що відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу VIII наказу МВС України «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» від 18.12.2018 №1026 строк зберігання відеозаписів становить 30 днів. Станом на 15.05.2025 відеозаписи відсутні ( а.с. 107).

22 травня 2025 року протокольною ухвалою суду витребувано в Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) належним чином завірену копію постанови серії ББА №112160 від 04.12.2024 за частиною 4 статті 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Судове засідання відкладено за заявою позивача на підставі пункту 2 частини другої статті 205 КАС України до 03 червня 2025 року ( а.с. 126-128).

23 травня 2025 року до суду від Вишгородського РУП ГУНП в Київській області на виконання вимог ухвали судді від 13 травня 2025 року надійшов лист № від 23.05.2025, в якому викладені обставини щодо неможливості надання оскаржуваної постанови та відеозаписів до неї, аналогічні тим, які зазначені в листі Вишгородського РУП ГУНП в Київській області № 60923 від 20.05.2025 ( а.с. 134).

03 червня 2025 року адміністративну справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючої судді Бабич Н.С. на лікарняному, судове засідання призначено на 24 червня 2025 року ( а.с. 160).

12 червня 2025 року від Вишгородського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) на виконання вимог протокольної ухвали суду від 22 травня 2025 року до суду надійшла копія постанови серії ББА № 112160 від 04.12.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за частиною 4 статті 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 ( а.с. 170-172).

Ухвалою суду від 24 червня 2025 року повернуто без розгляду клопотання адвоката Пічуріна А.А., подане в інтересах позивача ОСОБА_1 , про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у зв`язку із поданням його без додержання вимог частини першої статті 167 та частини другої статті 195 КАС України ( а.с. 186-188).

24 червня 2025 року протокольною ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання Департаменту патрульної поліції про заміну неналежного відповідача у зв`язку із тим, що відповідно до частини третьої статті 48 КАС України вирішення питання про заміну неналежного відповідача можливе за згодою позивача, який відповідного клопотання не подав. За клопотанням другого відповідача ГУНП в Київській області витребувано в Славутицького міського суду Київської області копію постанови Славутицького міського суду Київської області від 01.03.2024, копію постанови Київського апеляційного суду від 31.07.2024 у справі № 377/18/24 та докази направлення позивачу копії постанови Київського апеляційного суду від 31.07.2024, оголошено перерву в судовому засіданні на підставі частини другої статті 223 КАС України у зв`язку із витребуванням доказів та забезпеченням можливості участі позивача в судовому засіданні до 15 липня 2025 року (а.с. 192-195).

14 липня 2025 року на виконання вимог протокольної ухвали суду від 24 червня 2025 року суду надано: копію постанови Славутицького міського суду Київської області від 01.03.2024 та копію постанови Київського апеляційного суду від 31.07.2024 у справі №377/18/24; копію супровідного листа Київського апеляційного суду від 05.08.2024 про направлення копії постанови Київського апеляційного суду від 31.07.2024 ОСОБА_1 та його захиснику Пічуріну А.А.; копію звіту від 05.08.2024 про направлення вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду - постанови суду у справі про адміністративне правопорушення за наслідками розгляду апеляційної скарги захиснику Пічуріну А.А. на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 212-2020).

15 липня 2025 року протокольною ухвалою суду задоволено клопотання позивача про допит у судовому засідання як свідка поліцейського відділу реагування патрульної поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Харчука С.С. , у зв`язку з його викликом оголошено перерву в судовому засіданні на підставі частини другої статті 223 КАС України до 23 липня 2025 року ( а.с. 223-225).

21 липня 2025 року на електронну адресу суду надійшла заява третьої особи поліцейського відділу реагування патрульної поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Харчука С.С., в якій він відповідно до статті 93 КАС України відмовився бути допитаним як свідок, вказав, що всі обставини справи вказані в складеній ним постанові про адміністративне правопорушення ( а.с. 234-235).

У призначене судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином в порядку, передбаченому статтями 124-129, 268 КАС України ( а.с. 227-231

Від позивача на електронну адресу суду надійшла заява, в якій він просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав ( а.с. 236). Від Департаменту патрульної поліції заява про розгляд справи без участі його представника до суду не надходила. Від другого відповідача ГУНП в Київській області в матеріалах справи знаходиться заява про розгляд справи без участі його представника ( а.с. 174-175). У поданих до суду заявах третя особа поліцейський відділу реагування патрульної поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області Харчук С.С. просив судові засідання у справі проводити без його участі та відмовити у задоволенні позову ( а.с. 123, 235).

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку.

Суд встановив, що 04 грудня 2024 року поліцейський відділу реагування патрульної поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старший сержант поліції Харчук С.С. виніс постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №112160, яку позивач отримав, про що свідчить його підпис на постанові. Дата отримання постанови відсутня (а.с.61, 62, 71).

У постанові вказано, що 04 грудня 2024 року, о 08 годині 30 хвилин, у м.Вишгород, вулиця Шолуденка, вулиця Набережна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами на строк один рік 31.07.2024 Славутицьким міським судом Київської області, чим порушив пункт 2.1. «а» Правил дорожнього руху України, частину 10 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП.

Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір згідно із встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з такого.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 вказаного Закону передбачено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (зокрема, частини перша, друга і четверта статті 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із статтею 2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з частиною дев`ятою статті 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

За правилом частини десятої цієї статті забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України, зокрема, підпунктом «а», встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з постанови судді Славутицького міського суду Київської області від 01 березня 2024 року у справі № 377/18/24, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і піддано стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік ( а.с. 212-216). Постановою Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову судді Славутицького міського суду Київської області від 01 березня 2024 року щодо ОСОБА_1 залишено без змін ( а.с. 217-218).

Виходячи з наведеного, постанова судді Славутицького міського суду Київської області від 01 березня 2024 року у справі № 377/18/24 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, якою ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами на строк один рік, набрала законної сили 31 липня 2024 року.

Частиною 2 статті 317-1 КУпАП України передбачено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Таким чином, станом на день винесення спірної постанови ( 04 грудня 2024 року) ОСОБА_1 вважається особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

За змістом статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, які може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, становить 30 діб.

У листах № 60923 від 20.05.2025 та № від 23.05.2025 Вишгородський РУП ГУНП в Київській області на виконання вимог ухвали судді від 13 травня 2025 року з посиланням на підпункт 1 пункту 3 розділу VIII вказаної Інструкції повідомив про відсутність відеозаписів станом на 15.05.2025 через те, що строк зберігання відеозаписів з нагрудного реєстратора становить 30 днів.

Проте зазначені обставини, не спростовують факту керування позивачем транспортним засобом за обставин, вказаних в оскаржуваній постанові.

Так, у позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що 04 грудня 2024 року, близько 08 години 30 хвилин, він, рухаючись на автомобілі Toyota Camry, реєстраційний номер НОМЕР_1 , потрапив в ДТП через неуважність водія іншого транспортного засобу.

Відповідно до частини першої статті 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Таким чином, позивач визнав факт керування ним транспортним засобом у день та час, про які зазначено в оскаржуваній постанові. У суду не має сумніву щодо достовірності цих обставин.

Доводи позивача, які зводяться до того, що він станом на час винесення оскаржуваної постанови не отримував судове рішення за результатами розгляду Київським апеляційним судом його апеляційної скарги на постанову Славутицького міського суду Київської області від 01 березня 2024 року та не був повідомлений про результат розгляду справи Київським апеляційним судом, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Так, з копії супровідного листа Київського апеляційного суду вбачається, що копію постанови Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року було направлено ОСОБА_1 та його захиснику Пічуріну А.А. 05.08.2025 за їх місцезнаходженням. Копією звіту про направлення вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду підтверджується направлення 05.08.2024 постанови суду у справі про адміністративне правопорушення за наслідками розгляду апеляційної скарги захиснику Пічуріну А.А. на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому слід зазначити, що таку ж електронну адресу позивач зазначив і в поданій до суду позовній заяві.

Крім того, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень загальний доступ до постанови Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року у справі №377/18/24 було забезпечено 06 серпня 2024 року, а тому позивач мав можливість ознайомитися з її змістом до 04 грудня 2024 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є відкритим.

Отже, наведені доводи позивача не переконливими для визнання оскаржуваної постанови незаконною.

Відтак, суд вважає встановленими ті обставини, що ОСОБА_1 , будучи особою, позбавленою права керування транспортними засобами на підставі постанови судді Славутицького міського суду Київської області від 01 березня 2024 року у справі №377/18/24, яка набрала законної сили 31 липня 2024 року, 04 грудня 2024 року, о 08 годині 30 хвилин, у м.Вишгород, вулиця Шолуденка, вулиця Набережна, керував автомобілем Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим порушив пункт 2.1. «а» Правил дорожнього руху України, частину 10 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 126 КУпАП, що підтверджується матеріалами справи.

Інші доводи позивача, викладені у позовній заяві, не спростовують факту вчинення ним вказаного адміністративного правопорушення і не є підставами для скасування оскаржуваної постанови.

Судом при дослідженні оскаржуваної постанови встановлена відповідність останньої вимогам статей 256, 283-285 КУпАП та відповідність розміру накладеного штрафу межам санкції частини 4 статті 126 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд вважає, що рішення поліцейського відділу реагування патрульної поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшого сержанта поліції Харчука С.С. про винесення постанови відносно позивача є законним.

Зважаючи на викладене, суд погоджується з доводами другого відповідача ГУНП в Київській області про те, що дії інспектора при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення були вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

З огляду на те, що оскаржувана постанова винесена поліцейським відділу реагування патрульної поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області старшим сержантом поліції Харчуком С.С., який є посадовою особою Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, що є структурним підрозділом Головного управління Національної поліції в Київській області, суд погоджується з доводами Департамента патрульної поліції, що він не є належним відповідачем у справі, що є самостійною підставою для відмови у позові до цього відповідача.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то за правилами статті 140 КАС України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відповідачем не відшкодовуються.

Керуючись статтями 243-246, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Постанову серії ББА №112160 від 04 грудня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським відділу реагування патрульної поліції Вишгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області старшим сержантом поліції Харчуком Сергієм Сергійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 20 400 гривень залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: м.Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3.

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Київській області, , місцезнаходження: м.Київ, вулиця Володимирська, будинок №15.

Третя особа - поліцейський відділу реагування патрульної поліції Вишгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області старший сержант поліції Харчук Сергій Сергійович, місцезнаходження: Київська область, Вишгородський район, м.Вишгород, вулиця Кургузова, будинок №3.

Суддя Н. С. Бабич