Справа № 711/5617/25
Суддя: Пономар В. О.
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 711/5617/25
Провадження 2-а/712/242/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

25 липня 2025 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Пономар В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.06.2025 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із указаною позовною заявою, в якій просить поновити строк для звернення до суду, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 201-1 КУпАП та закрити провадження у справі.

Ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.07.2025 справа передана за територіальною підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси.

Перевіривши матеріали позовної заяви та долучених до неї документів, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, приписи процесуального закону пов`язують початок перебігу строку звернення до суду або з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, або з дня, коли особа могла дізнатися їх порушення.

Частиною 2 ст. 286 КАС України встановлено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Також відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскаржувану постанову № 1634/М/2024 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесено 12.10.2024. Отже, десятиденний строк на її оскарження закінчився 22.10.2024.

Позов подано до суду 12.06.2025 року, тобто з пропуском встановленого ст. 286 КАС України 10-денного строку звернення до суду з відповідної заявою.

Одночасно позивачем подано клопотання про поновлення строку на оскарження зазначеної постанови у зв`язку з тим, що він ознайомився з нею лише 02.06.2025 в приміщенні Другого відділу ДВС у м. Черкаси.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження, суд бере до уваги таке.

Згідно із ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулася до суду.

Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії «права на суд», може і має бути поновленим лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця обставина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Проте у справі відсутні докази, які б підтверджували вказану позивачем обставину щодо дати фактичного ознайомлення з постановою про накладення адміністративного стягнення.

Зокрема, до позовної заяви не додано жодного документа, який би підтверджував, що позивач дійсно вперше дізнався про існування оскаржуваної постанови саме 02.06.2025.

Вирішуючи питання щодо поновлення строків у цій справі, суд також ураховує правову позицію, викладену Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.10.2023 у справі № 990/139/23 відповідно до якої:

«частиною 2 ст. 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз норм КАС України свідчить, що, в разі якщо особа не знала про допущене порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав. Законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, унаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо його прийнято за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.

Якщо цей день точно встановити неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому сполуку «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод, щоб дізнатися, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Отже, реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача. Позивач, не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізувати своє право на звернення до суду в межах строків такого звернення, адже нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою».

У цьому контексті суддя звертає увагу, що відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 штрафу за постановою № 1634/М/2024 було відкрито ще 17.12.2024. У той же час у позовній заяві та долучених до неї документах відсутні будь-які докази того коли позивач дізнався про вказана виконавче провадження та вчинив дії для того, щоб дізнатися про існування та зміст оскаржуваної постанови.

Статтею 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Ураховуючи наведене, суддя дійшов висновку, що позивач пропустив, передбачений ч. 2 ст. 286 КАС України, строк звернення до суду з позовом, а підстави, вказані ним у заяві, не вважає поважними через відсутність про це належних і допустимих доказів.

З огляду на викладене, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали суду для виправлення недоліків поданої позовної заяви, а саме: вказати підстави для поновлення строку звернення за цим адміністративним позовом із наданням доказів на підтвердження таких підстав.

Керуючись ст. 122, 123, 161, 169, 286, 294 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неповажними підстави, наведені позивачем ОСОБА_1 для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків з дня вручення копії вказаної ухвали, а саме: вказати підстави для поновлення строку звернення з цим адміністративним позовом із наданням доказів на підтвердження таких підстав.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В.О. Пономар