Справа № 640/2522/21
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року ЛуцькСправа № 640/2522/21

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державного підприємства Національні інформаційні системи про визнання протиправною бездіяльність зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Міністерства юстиції України, Державного підприємства Національні інформаційні системи про визнання протиправною бездіяльність щодо ненадання ОСОБА_1 інформаціі? на запит від 04.01.2020 про доступ до публічноі? інформаціі? щодо наявноі? у відповідача фінансовоі? звітності підприємств та щодо неоприлюднення фінансовоі? звітності підприємств на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на офіціи?них веб-саи?тах відповідачів та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Зобов`язання Міністерства юстиції України, Державного підприємства Національні інформаційні системи надати фінансову звітність підприємств на запит ОСОБА_1 від 04.01.2020 та оприлюднити фінансову звітність підприємств на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на офіціи?них веб-саи?тах відповідачів та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 04.01.2021 позивач звернулася до відповідача із запитом про доступ до публічної інформації щодо надання фінансової звітності підприємств.

13.01.2021 відповідач надіслав позивачеві відповідь на зазначений запит,

в якому повідомив про його направлення для розгляду в межах компетенції та надання відповіді запитувачу до ДП НІС. Останній, в свою чергу, в листі від 18.01.2021 №290/13.1-11 повідомив, що до складу інформації з Єдиного державного реєстру, що підлягає оприлюдненню у формі відкритих даних на виконання вимог наказу Міністерства юстиції України від 28.03.2016 №897/5 «Про затвердження Переліку інформації, що підлягає оприлюдненню у формі відкритих даних, розпорядником якої є Міністерство юстиції України», зазначені у зверненні відомості не входять.

Вважаючи бездіяльність відповідача незаконною, позивач звернувся до суду.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду (далі - Закон № 2825-IX) ліквідовано вказаний адміністративний суд. Так, відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України Про внесення зміни до пункту 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду щодо забезпечення розгляду адміністративних справ, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

Тому, Окружний адміністративний суд міста Києва супровідним листом від 22.02.2024 №03-19/6501/24 Про скерування за належністю справи на виконання положень п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №2825-ІХ надіслав адміністративну справу №640/2522/21 до Київського окружного адміністративного суду. У подальшому Київський окружний адміністративний суд на виконання Закону України Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ прикінцеві та перехідні положення Закону України Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, передав судові справи Волинському окружному адміністративному суду.

Справа надіслана Київським окружним адміністративним судом до Волинського окружного адміністративного суду для розгляду та надійшла до суду 26.02.2025, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі за вхідним №9587/25.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2025 року прийнято до провадження адміністративну справу №640/2522/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Державного підприємства Національні інформаційні системи про визнання протиправною бездіяльність зобов`язання вчинити дії та судовий розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово.

Представник відповідача ДП НІС у відзиві на позовну заяву від 02.03.2021 проти позову заперечив з тих підстав, що 13.01.2021 на їх адресу надійшов лист Міністерства юстиції України від 13.01.2021 №137/ПІ-Б-76/19.2.3 щодо направлення за належністю для розгляду межах компетенції запиту на публічну інформацію ОСОБА_1 щодо деяких технічних питань у сфері державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Запит стосувався надання заявникові фінансової звітності всіх підприємств, яка була подана відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в України, з посиланням на статтю 14 вказаного закону, за період з 2018 по 2020 роки.

Листом ДП НІС від 18.01.2021 №290/13.1-11 було відмовлено у наданні запитуваної інформації заявниці, посилаючись те, що відповідно до частини 2 статті 14 Закону України Про бухгалтерські облік і фінансову звітність в України, підприємства зобов`язані надавати копії фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності за запиті юридичних та фізичних осіб у порядку, передбаченому Законом України П доступ до публічної інформації, при цьому вказана норма закону не містить посилань на Єдиний державний реєстр.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 22 Закону України Про доступ д публічної інформації, розпорядник інформації має право відмовити в задоволень запиту, якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до йог компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо яке зроблено запит.

Таким чином, відмова у наданні інформації була правомірною, оскільки підприємство не володіє та не зобов`язано володіти запитуваною заявницею інформацією.

У зв`язку із чим, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача МЮУ у відзиві на позовну заяву від 09.03.2021 звертає увагу на те, що відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №835 Про затвердження Положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2016 №897/5 було затверджено Перелік інформації, що підлягає оприлюдненню у формі відкритих даних, розпорядником якої є Міністерство юстиції України (далі - Перелік №897/5).

Також, наголошує на тому, що згідно Переліку №897/5 інформація про фінансову звітність всіх підприємств не входить до переліку інформації, що підлягає оприлюдненню у формі відкритих даних, розпорядником якої є Міністерство юстиції України.

Крім того, з аналізу статті 14 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні також не вбачаються підстави для оприлюднення Міністерством юстиції України інформації про фінансову звітність всіх підприємств у Єдиному держав чому реєстрі.

Таким чином, ДП НІС та Міністерство юстиції України не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит, а отже підстави для надання запитуваної позивачем інформації - відсутні.

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У поясненнях від 11.03.2025 представник відповідача МЮУ проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позову.

У додаткових поясненнях від 14.03.2025 представник відповідача ДП НІС проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 04.01.2021 позивач звернулася до відповідача із запитом про доступ до публічної інформації щодо надання фінансової звітності всіх підприємств, яка була подана відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та є частиною Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за період з 2018 року по 2020 рік.

13.01.2021 відповідач надіслав позивачеві відповідь на зазначений запит,

в якому повідомив про його направлення для розгляду в межах компетенції та надання відповіді запитувачу до ДП НІС. Останній, в свою чергу, в листі від 18.01.2021

290/13.1-11 повідомив, що до складу інформації з Єдиного державного реєстру, що підлягає оприлюдненню у формі відкритих даних на виконання вимог наказу Міністерства юстиції України від 28.03.2016 №897/5 «Про затвердження Переліку інформації, що підлягає оприлюдненню у формі відкритих даних, розпорядником якої є Міністерство юстиції України», зазначені у зверненні відомості не входять.

Вважаючи бездіяльність відповідача незаконною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або межах повноважень та інший спосіб - на свій вибір.

Закон України Про доступ до публічної інформації визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону України Про доступ до публічної інформації усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акту, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Стаття 5 Закону України Про доступ до публічної інформації гарантує, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Так, відповідно до статті 1 Закону України Про доступ до публічної інформації публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єкта владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 3 Закону України Про доступ до публічної інформації право на доступ до публічної інформації гарантується:

1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації;

4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до статті 4 Закону України Про доступ до публічної інформації доступ до публічної інформації здійснюється на принципах:

1) прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень;

2) вільного отримання, поширення будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом;

3) рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону України Про доступ до публічної інформації запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Відповідно до частини статті 20 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону України Про доступ до публічної інформації у разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України Про доступ до публічної інформації розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Наведений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Крім того, частиною другою статті 6 Закону передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог (трискладовий тест):

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошення інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

3 огляду на вищевказане відмова у наданні інформації є обґрунтованою у разі, якщо розпорядник на запит вказує якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію. В іншому випадку така відмова надати запитувану інформацію є необґрунтованою та такою, що суперечить Закону.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд зазначає, що розпорядник інформації повинен надати відповідь на письмовий запит запитувача інформації, при цьому, такий повинен бути повним, достовірним та точним або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації, у разі наявності підстав, визначених статтею 22 Закону України Про доступ до публічної інформації.

З матеріалів справи вбачається, що Міністерство юстиції України для розгляду в межах компетенції та надання відповіді направило запит позивача про доступ до публічної інформації до ДП НІС, яке листом від 18.01.2021 290/13.1-11 повідомило ОСОБА_1 , що до складу інформації з Єдиного державного реєстру, що підлягає оприлюдненню у формі відкритих даних на виконання вимог наказу Міністерства юстиції України від 28.03.2016 №897/5 Про затвердження Переліку інформації, що підлягає оприлюдненню у формі відкритих даних, розпорядником якої є Міністерство юстиції України, зазначені у зверненні відомості не входять.

У відзивах на позовну заяву відповідачі підтвердили надання відповіді на запит позивача такого змісту.

Таким чином, суд погоджується з позивачем, що відповідачем фактично на надано відповідь позивачу на запит на інформацію від 04.01.2021.

Статтею 23 Закону встановлено, що рішення, дії або бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії або бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

У пункті 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

З урахуванням того, що підставою для звернення позивача до суду є ненадання відповідачем інформації на запит, доказів надання якої відповідачем суду не надано, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання незаконною бездіяльність щодо ненадання відповіді на запит на інформацію позивача від 04.01.2021.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України Про доступ до публічної інформації , суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України, Державного підприємства Національні інформаційні системи щодо ненадання ОСОБА_1 інформаціі? на запит від 04.01.2021 про доступ до публічноі? інформаціі? щодо наявноі? у відповідача фінансовоі? звітності підприємств та щодо неоприлюднення фінансовоі? звітності підприємств на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на офіціи?них веб-саи?тах відповідачів та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Зобов`язати Міністерство юстиції України, Державне підприємство Національні інформаційні системи надати фінансову звітність підприємств на запит ОСОБА_1 від 04.01.2021 та оприлюднити фінансову звітність підприємств на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, на офіціи?них веб-саи?тах відповідачів та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідачі: Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ).

Державне підприємство Національні інформаційні системи (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 4, ).

Суддя Ю.Ю. Сорока