Справа № 160/7435/25
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
18 липня 2025 рокуСправа №160/7435/25
16.07.2025 представник відповідача подав заперечення на заяву представника про стягнення витрат на правничу допомогу, де зазначив, що послуги адвоката не відповідають критеріям розумності та реальності адвокатських витрат.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З урахуванням отримання від відповідача заперечень на заяву представника про стягнення витрат на правничу допомогу, суд вважає за можливе розглянути заяву представника позивача в письмовому провадженні.
Розглянувши заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, дослідивши матеріали заяви, суд зробив такі висновки.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно ч. 3, 5 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Виходячи зі змісту вказаних норм, подання заяви та відповідних доказів має певні строкові обмеження, а саме така заява подається:
1) до закінчення судових дебатів у справі;
2) або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови надання стороною відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів.
Зокрема у п. 20 позовної заяви та п. 146 заяви про зміну підстав позову позивачем зазначено, що орієнтовний розрахунок судових витрат складає 40 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 24 224,00 грн. витрат зі сплати судового збору.
До того ж, у судовому засіданні 10 липня 2025 року на стадії судових дебатів у справі представник позивача заявила про надання доказів на підтвердження витрат на правову допомогу, а саме: акту виконаних робіт, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Звертаючись із заявою про ухвалення додаткового рішення від 14 липня 2025 року, яка подана без пропуску строків визначених абз. 2 ч. 7 ст. 139 КАС України, представник позивача на підтвердження обставин понесення позивачем та розміру витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи, надала суду копію акту № 11/07/2025 прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 11.07.2025, який підписаний позивачем та адвокатом Пащенко В.І.
В свою чергу, на підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи разом із заявою від 13.03.2025 долучено копію Договору про надання правової допомоги № 1 від 10.03.2025, копію рахунку № 1 від 11.03.2025 на суму адвокатських послуг у розмірі 40 000,00 грн., копію платіжної інструкції № 1642 від 11.03.2025 щодо оплати витрат на правову допомогу у сумі 40 000,00 грн., копію виписки по розрахунковому рахунку адвоката Пащенко В.І. від 11.03.2025 про зарахування коштів у сумі 40 000,00 грн., та копію Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3200 від 25.11.2016.
Між адвокатом Пащенко Вікторією Ігорівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕМГІРМАШ» було укладено Договір № 1 про надання правової допомоги від 10.03.2025.
Так, у п. 3.3 Договору № 1 про надання правової допомоги від 10.03.2025 визначено, що за надання правової допомоги, відповідно до даного договору, Клієнт авансовано сплачує Адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін. За домовленістю з Клієнтом оплата гонорару Адвокату може здійснюватися у погодинному розрахунку за час роботи Адвоката, або за конкретну дію Адвоката, вчинену на замовлення, за дорученням або в інтересах Клієнта.
Відповідно до п.п. 3.7, 3.8 Договору № 1 про надання правової допомоги від 10.03.2025, розмір гонорару Адвоката визначається на підставі рахунку. Розрахунки Клієнта з Адвокатом здійснюються в національній валюті України гривні
Крім того, сторони погодили, що час витрачений адвокатом на ведення справи понаднормово (більше ніж визначено у даному рахунку), додатково не тарифікується і Клієнтом не оплачується.
ТОВ «РЕМГІРМАШ» 11.03.2025 оплатило на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , який відкритий адвокатом Пащенко Вікторією Ігорівною у АТ «Укрсиббанк», згідно рахунку № 1 від 11.03.2025, кошти у сумі 40 000,00 грн.
Між адвокатом Пащенко Вікторією Ігорівною та ТОВ «РЕМГІРМАШ» 11.07.2025 було підписано Акт № 11/07/2025 прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) на загальну суму вартості робіт 52 433,00 грн., проте, оскільки сторони обумовили, що час витрачений адвокатом на ведення справи понаднормово (більше ніж визначено у рахунку №1 від 11.03.2025), додатково не тарифікуються і Клієнтом не оплачуються, загальна договірна ціна послуг склала 40 000,00 грн.
Крім того, даним актом підтвердженого, що роботи (послуги) виконані повністю, сторони претензій одна до одної не мають.
Згідно із змісту зазначеного вище акту, обсяг наданих послуг становив:
- складання та подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяви про зміну підстав позову шляхом їх доповнення у справі № 160/7435/25 12 год. вартістю по 2 000,00 грн. за годину роботи, у загальній сумі 24 000,00 грн.;
- складання та подання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяви про допит свідка 1 год. вартістю по 2 000,00 грн. за годину роботи, у загальній сумі 2 000,00 грн.;
- участь в судових засіданнях 24.04.2025 (в режимі відеоконференції) з 11:19 год. до 11:31 год., 20.05.2025 з 13:16 год. до 13:23 год., 03.07.2025 з 12:10 год. до 12:42 год., 10.07.2025 з 13:26 год. до 13:48 год. 1 год. 13 хв. вартістю по 2 000,00 грн. за годину роботи, у загальній сумі 2 433,00 грн.
- дорога на прибуття і вибуття до/з Дніпропетровського окружного адміністративного суду, очікування судових засідань 20.05.2025 (дорога на прибуття і вибуття з суду 2 год., очікування судового засідання 15 хв.), 24.06.2025 (дорога на прибуття і вибуття з суду 2 год., очікування судового засідання 35 хв.), 03.07.2025 (дорога на прибуття і вибуття з суду 2 год., очікування судового засідання 10 хв.), 10.07.2025 (дорога на прибуття і вибуття з суду 2 год.) 9 год. вартістю по 2 000,00 грн. за годину роботи, у загальній сумі 18 000,00 грн.
Разом з тим, реалізуючи своє право на відшкодування судових витрат, до стягнення з відповідача адвокатом заявлено розмір витрат на правничу допомогу 40 000,00 грн.
Відповідач заперечуючи проти суми заявлених витрат на правничу допомогу, зазначає, що сума витрат на правничу допомогу є неспівмірною, необґрунтованою та занадто завищеною.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат належить:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Приписами ч. 4 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження статусу адвоката Пащенко В.І. до позову надано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 25.11.2016 серія ДП №3200, а на підтвердження підстав представництва позивача у даній справі адвокатом надано довіреність від 10.03.2025.
Суд встановив, що детальний опис робіт, виконаних адвокатом в рамках надання позивачу професійної правничої допомоги у цій справі, викладено в рахунку на оплату №1 11.03.2025, де є посилання на договір №1 від 10.03.2025, а також у акті № № 11/07/2025 прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 11.07.2025, який підписаний сторонами адвокатом Пащенко В.І. та директором ТОВ «РЕМГІРМАШ».
Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, разом з тим, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Верховний Суд у своїх постановах також неодноразово звертав увагу на частини шосту, сьому статті 134 КАС України, якими встановлено право суду за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, за умови недотримання критеріїв співмірності. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) також вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Згідно з вимогами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво в судах тощо.
Як встановив суд, згідно із умов укладеного між адвокатом Пащенко В.І. та ТОВ «РЕМГІРМАШ» договору на надання правничої допомоги № 1 від 10.03.2025, винагорода адвоката визначена у формі гонорару.
Вартість наданих адвокатом послуг оплачена ТОВ «РЕМГІРМАШ» 11.03.2025 на розрахунковий рахунок адвоката на підставі рахунку № 1 від 11.03.2025.
Отже, надання правничої допомоги у цій справі є реальним та підтверджено матеріалами справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).
У даному випадку, справа розглянута за правилами загального позовного провадження, з огляду на її складність та достатній обсяг інформації, яка досліджувалась.
Згідно із частиною другою статті 17 КАС України особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення позову.
Повна компенсація суб`єктом владних повноважень іншій стороні у справі витрат на адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, повинна виступати додатковим запобіжником подачі таким суб`єктом безпідставних, зокрема апеляційних та касаційних скарг.
Такий правовий висновок викладений у додатковій постанові КАС ВС від 18.08.2021 у справі № 300/3178/20.
Враховуючи, що на підставі досліджених матеріалів цієї справи суд зробив висновок, що ця справа є адміністративною справою незначної складності та Головне управління ДПС у ДНіпромпетровській області є бюджетною установою та фінансується за рахунок Державного бюджету України, та з урахуванням воєнного стану в країні, стягнення витрат на правничу допомогу буде становити надмірний тягар для відповідача, порушуючи принцип пропорційності, тому в цьому випадку судові витрати на правничу допомогу підлягають зменшенню та стягненню з відповідача у розмірі 15 000,00 грн.
З огляду на викладене заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 134, 139, 143, 252, 295, 297 КАС України суд
Заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.
У задоволенні решти вимог представника позивача - відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя С.В. Ніколайчук