Справа № 200/5494/25
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 липня 2025 року Справа №200/5494/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Логойда Т.В., перевіривши виконання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

23.07.2025 року ОСОБА_1 через свого представника (адвоката) та підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом (позов зареєстрований в суді 24.07.2025 року), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 року по 29.03.2019 року, з 16.07.2019 року по 26.12.2019 року та з 04.08.2021 року по 19.05.2022 року із застосуванням абзаців 4, 6 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» у фіксованому розмірі 4 087,92 грн. на місяць, без урахування фактично виплачених сум поточної індексації;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити йому індексацію-різницю грошового забезпечення у сумі 4087,92 грн. в місяць у загальній сумі 113 670,54 грн. за періоди з 01.03.2018 року по 29.03.2019 року, з 16.07.2019 року по 26.12.2019 року та з 04.08.2021 року по 19.05.2022 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, та пропорційно дням служби в зазначених періодах із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 21.05.2022 року по 27.12.2022 року із застосуванням абзаців 4, 6 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» у фіксованому розмірі 4 087,92 грн. на місяць, без урахування фактично виплачених сум поточної індексації;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому індексацію-різницю грошового забезпечення у сумі 4087,92 грн. в місяць у загальній сумі 29 538,51 грн. за період з 21.05.2022 року по 27.12.2022 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, та пропорційно дням служби в зазначеному періоді із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що у періоди з 03.12.2016 року по 29.03.2019 року, з 16.07.2019 року по 26.12.2019 року, з 04.08.2021 року по 19.05.2022 року проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Випадково дізнавшись, що, можливо, по відношенню до нього вказаним відповідачем допускалися порушення його прав, він звернувся за правовою допомогою, та, в той же день, на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено адвокатський запит від 06.05.2025 року № АЗ/05/2025-07 з вимогою повідомити чи проводився у періоди з 01.03.2018 року по 24.03.2019 року, з 11.07.2019 року по 12.12.2019 року та з 04.08.2021 року по 14.05.2025 року розрахунок та виплата позивачу індексації грошового забезпечення з урахуванням положень абзаців 4, 6 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку індексації грошових доходів населення», та в якому розмірі.

На адвокатський запит вказаний відповідач листом від 23.05.2025 року № 09/02/827 підтвердив підозри позивача та визнав, що не проводив вчасно нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з урахуванням положень абзаців 4, 6 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку індексації грошових доходів населення», та надав архівну відомість грошового забезпечення позивача.

В період з 21.05.2022 року по 27.12.2022 року позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

За тих самих обставин на адресу Військової частини НОМЕР_1 було надіслано адвокатський запит від 06.05.2025 року № АЗ/05/2025-08 з вимогою повідомити чи проводився у періоди з 14.05.2022 року по 21.12.2022 року розрахунок та виплата позивачу індексації грошового забезпечення з урахуванням положень абзаців 4, 6 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку індексації грошових доходів населення» та в якому розмірі.

На адвокатський запит вказаний відповідач листом від 15.05.2025 року № 205/350 так само повідомив, що не проводив нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з урахуванням положень абзаців 4, 6 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2003 року №1078 «Про затвердження Порядку індексації грошових доходів населення», та надав картки особового рахунку позивача.

Вважаючи такі дії відповідачів протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Позов подано до декількох відповідачів - суб`єктів владних повноважень, щодо яких викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Між тим, позивач, заявляючи позовні вимоги до Військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві не зазначив її в числі відповідачів, не вказав повне найменування, місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Вказаний недолік підлягає усуненню.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Аналогічні положення містяться в частині 2 статті 79 вказаного Кодексу, згідно з якою позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

В порушення наведених вимог Кодексу в позовній заяві не зазначені докази, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме докази того, що у періоди з 03.12.2016 року по 29.03.2019 року, з 16.07.2019 року по 26.12.2019 року, з 04.08.2021 року по 19.05.2022 року позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Докази наведеним обставинам до позовної заяви не додані.

При цьому позивачем не зазначено, що такі докази у нього відсутні. Клопотання про витребування доказів судом, яке б відповідало вимогам частини 2 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України, в цій частині до позову не додано.

Щодо строку звернення до адміністративного суду з позовом в частині позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 , що стосуються періоду з 19.07.2022 року по 27.12.2022 року.

Вказана справа стосується проходження позивачем публічної служби.

Частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

При цьому частиною 1 статті 122 Кодексу визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Інший строк звернення до суду з позовом щодо стягнення заробітної плати (грошового забезпечення) встановлений статтею 233 Кодексу законів про працю України.

Так, до 19.07.2022 року статтею 233 Кодексу законів про працю України звернення до суду з позовними вимогами про стягнення сум заробітної плати (грошового забезпечення) строком звернення не обмежувалося.

Аналогічна правова позиція підтримувалася Верховним Судом (зокрема в постанові від 28.11.2019 року в справі №803/1937/17).

19.07.2022 року набрав чинності Закон України від 01.07.2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», яким, зокрема у Кодексі законів про працю України викладено в іншій редакції деякі положення ст.ст. 116, 233, 234 (щодо строку звернення до суду з позовом).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України в діючій редакції (згідно з вказаним Законом) із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, працівник має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (згідно зі ст. 116 цього Кодексу).

Згідно зі ст. 116 цього Кодексу про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Верховний Суд у рішенні від 06.04.2023 року за результатами розгляду зразкової справи №260/3564/22, що залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023 року (предметом спору в якій є, зокрема недотримання законодавства про оплату праці), виклав наступний правовий висновок: «До 19.07.2022 Кодекс законів про працю України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. При цьому, з огляду на згадані правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, Верховний Суд дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України в редакції Закону України від 01.07.2022 № 2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності».

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.04.2023 року у справі № 420/14777/22, від 27.04.2023 року у справі № 300/4201/22, від 15.01.2025 року у справі № 620/4223/24, згідно з якою, з огляду на незворотність дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, до правовідносин, які виникли до 19.07.2022 року (за початок перебігу строку звернення до суду з позовом береться дата звільнення позивача або виключення зі списків особового складу), застосуванню підлягає ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України у редакції, яка діяла до 19.07.2022 року.

Позов поданий до суду 23.07.2025 року та стосується:

- правовідносин, що виникли до 19.07.2022 року. З огляду на це до таких правовідносин підлягає застосуванню ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України у редакції, яка діяла до 19.07.2022 року, згідно з якою у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати (грошового забезпечення) без обмеження будь-яким строком;

- правовідносин, що діяли з 19.07.2022 року по 27.12.2022 року. З огляду на це до таких правовідносин підлягає застосуванню ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України у редакції, яка діє з 19.07.2022 року, згідно з якою із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, працівник має право звернутися до суду у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (згідно зі ст. 116 цього Кодексу).

За загальним правилом строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.12.2022 року № 370 позивач виключений зі списків особового складу з 27.12.2022 року. Тобто станом на день подання позову позивач не є військовослужбовцем цієї військової частини. Спірним періодом в даній справі щодо Військової частини НОМЕР_1 є період з 21.05.2022 року по 27.12.2022 року.

Про порушення своїх прав (на думку позивача) невиплатою індексації грошового забезпечення за спірний період із застосуванням абзаців 4, 6 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» у фіксованому розмірі 4 087,92 грн. на місяць, що призвело до виплати грошового забезпечення в меншому розмірі, позивач повинен був дізнатися 27.12.2022 року при звільненні зі служби (виключенні зі списків особового складу відповідача), коли строк звернення до суду з позовом щодо стягнення заробітної плати (грошового забезпечення) обмежувався тримісячним строком. А до суду з позовом він звернувся 23.07.2025 року, тобто з пропуском тримісячного строку звернення до суду з позовом.

Отже, строк звернення до суду з позовом в частині періоду з 19.07.2022 року по 27.12.2022 року пропущений.

Відповідно до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Між тим, в порушення вимог статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви не додано заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом в цій частині та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення.

Відповідно до частини 1 статті 123 вказаного Кодексу у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

В позовній заяві необхідно зазначити:

- в числі відповідачів Військову частину НОМЕР_1 , відповідно, зазначивши її повне найменування, місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

- докази, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме докази того, що у періоди з 03.12.2016 року по 29.03.2019 року, з 16.07.2019 року по 26.12.2019 року, з 04.08.2021 року по 19.05.2022 року позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Докази наведеним обставинам слід додати до позовної заяви.

У разі неможливості самостійно надати докази позивач вправі подати клопотання про витребування доказів судом, яке має відповідати вимогам частини 2 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України.

До позовної заяви потрібно додати обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовом та докази поважності причин його пропуску в частині позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 , що стосуються періоду з 19.07.2022 року по 27.12.2022 року.

До поданих до суду документів в електронній формі (на виконання даної ухвали) слід додати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів або докази надсилання таких документів до електронних кабінетів інших учасників справи.

Керуючись частиною 1 статті 123, частинами 1 та 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали.

В разі не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Логойда