Справа № 460/9380/24
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/9380/24 пров. № А/857/15746/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Василюк В.Б.,

а також сторін (їх представників):

від позивача не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14.03.2025р. в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Рівненській обл. до ОСОБА_1 про примусове стягнення податкового боргу (суддя суду І інстанції: Дорошенко Н.О., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 14.03.2025р., м.Рівне; дата складання повного рішення суду І інстанції: 14.03.2025р.),-

В С Т А Н О В И В:

20.08.2024р. за допомогою системи «Електронний суд» позивач Головне управління /ГУ/ ДПС у Рівненській обл. звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив стягнути з відповідача фізичної особи ОСОБА_1 до бюджету суму податкового боргу в розмірі 222973 грн. 43 коп. (а.с.1-4).

Розгляд справи здійснений судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (в письмовому провадженні) (а.с.34 і на звороті).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 14.03.2025р. заявлений позов задоволено; стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь бюджету податковий борг в розмірі 222973 грн. 43 коп., з яких заборгованість по орендній платі за землю складає 83255 грн., по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нерухомості, - 139082 грн. 22 коп., по земельному податку з фізичних осіб 636 грн. 21 коп. (а.с.36-38).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ОСОБА_1 який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.41-43).

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що доказів на підтвердження спірного податкового боргу позивач не представив; аналіз матеріалів справи свідчить про відсутність доказів скерування на адресу відповідача податкових повідомлень-рішень, на підставі яких сформовано суму податкового боргу.

Позивач вже звертався до суду із аналогічним позовом, на підставі якого суд стягнув суму податкового боргу в розмірі 74800 грн. 96 коп.

Також розгляд справи проведений за відсутності відповідача, який не отримував позовної заяви та не був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Позивач ГУ ДПС у Рівненській обл. скерував до апеляційного суду додаткові пояснення у справі (відзив на апеляційну скаргу), в яких вважає апеляційну скаргу необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.63-67).

Ухвалою апеляційного суду від 24.06.2025р. з ініціативи апеляційного суду витребувано від позивача ГУ ДПС у Рівненській обл. додаткові докази по справі, а саме:

детальний розрахунок суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової і нежитлової нерухомості, орендної плати за землю, земельного податку з фізичних осіб за спірні періоди (із розбивкою на об`єкт, базу (об`єкт нерухомості) та період оподаткування, застосовану ставку податку - по кожному повідомленню-рішенню, із покликанням на відповідні рішення органів місцевого самоврядування про місцеві податки і збори), застосованих штрафних (фінансових) санкцій та нарахованої пені, за спірний період;

копії податкових повідомлень-рішень, згідно яких сформовано суму податкового боргу, докази їх скерування на адресу відповідача;

суму податкового боргу в рамках заявленого позову станом на час апеляційного розгляду справи;

розрахунок проведених платником податків платежів, які були зараховані в рахунок погашення суми боргу, заявленого до стягнення в межах розглядуваної справи;

інформацію про здійснення податковим органом процедур відкликання податкових повідомлень-рішень та списання спірного податкового боргу (за заявою платника чи самостійно контролюючим органом), що стосуються розглядуваної справи;

докази оскарження платником винесених податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги, а також звернення до суду із вимогами про списання безнадійного податкового боргу (за наявності) (а.с.116-120).

04.07.2025р. за допомогою системи «Електронний суд» позивач скерував на адресу апеляційного суду додаткові пояснення із підтверджуючими документами (а.с.121-139).

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Розглядувані відносини по стягненню податкового боргу регулюються приписами ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 якого податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (п.41.2 ст.41 ПК України).

Право контролюючих органів на звернення до суду з позовом щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини передбачене пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України.

Згідно п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2 вказаної статті).

За правилами п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Вирішуючи наведений спір, суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент розгляду справи за позивачем рахується податковий борг в загальній сумі 222973 грн. 43 коп.

Узгоджені суми грошових зобов`язань відповідачем не були сплачені своєчасно та набули статусу податкового боргу.

З метою погашення заборгованості контролюючим органом була виставлена та надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення податкова вимога № 1002-25-192 від 28.10.2014р. Вказані заходи не призвели до сплати відповідачем податкового боргу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильних та обґрунтованих висновків про наявність правових підстав для стягнення податкового боргу, з огляду на наступне.

Із змісту заявленого ГУ ДПС у Рівненській обл. позову слідує, що його предметом є стягнення з відповідача ОСОБА_1 податкового боргу в загальному розмірі 222973 грн. 43 коп., з яких заборгованість по орендній платі за землю за 2023 рік склала 83255 грн., по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нерухомості, за 2019-2023 роки - 139082 грн. 22 коп., по земельному податку з фізичних осіб за 2022-2023 роки 636 грн. 21 коп. (а.с.6-22, 63-67).

За таких обставин під час розгляду справи суд повинен перевірити підстави та періоди виникнення вказаної заборгованості, правильність обчислення суми боргу, наявність або відсутність платежів в рахунок погашення цієї суми (повного чи часткового), а також з`ясувати та зазначити у своєму рішенні, із яких сум складається цей борг та на підставі яких документів відповідач повинен його сплачувати.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, є податковим боргом.

Згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пп.54.5 ст.54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пп.«е» п.176.1 ст.176 ПК України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз зазначених норм закону свідчить про те, що у платника податку виникає безумовний обов`язок зі сплати грошового зобов`язання після його узгодження. Несплачена сума грошового зобов`язання у встановлений законом строк є податковим боргом.

За змістом п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Право податкового органу на направлення платнику податків податкової вимоги у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп.54.3.1 - 54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, виникає лише на 11-й день після отримання платником податкового повідомлення-рішення за умови неініціювання процедури оскарження такого рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.1 Розділу II Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затв. наказом Міністерства фінансів України № 5 від 12.01.2021р., з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються інтегровані картки платника /ІКП/ за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Як встановлено під час судового розгляду, предметом стягнення в розглядуваній справі є заборгованість відповідача по сплаті податків в загальній сумі 222973 грн. 43 коп., з яких заборгованість по орендній платі за землю за 2023 рік склала 83255 грн., по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нерухомості, за 2019-2023 роки - 139082 грн. 22 коп., по земельному податку з фізичних осіб за 2022-2023 роки 636 грн. 21 коп.

В частині заборгованості по орендній платі за землю (18010900) в розмірі 83255 грн. колегія суддів враховує таке.

04.07.2012р. між Маломидською сільською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі; за умовами договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення - несільськогосподарські угіддя, землі під господарськими будівлями і дворами, яка знаходиться в межах населеного пункту на території Маломидської сільської ради в селі Малий Мидськ по вулиці Шевченка 75а, 756, 75в, 75г.

Відповідно до пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з п.288.1 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок (п.289.1 ст.289 ПК України).

Пунктом 289.2 ст.289 ПК України визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 01 січня поточного року.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

У відповідності до п.9 вказаного договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3-х відсотків від нормативної грошової оцінки землі, що складає 8776 грн. 44 коп. У подальшому сума оренди змінювалася щорічно із урахуванням застосування коефіцієнту індексації.

У заявлених позовних вимогах включено податкові зобов`язання з орендної плати за землю згідно наступних податкових повідомлень-рішень:

№ 1-1712 від 30.11.2022р. за 2022 рік на 16651 грн.; отримано платником податків особисто 15.12.2022р., про що свідчить підпис на корінцях податкових повідомлень-рішень;

№ 1326611/1-2410-1712 від 30.11.2022р. за 2021 рік на 16651 грн., отримано платником податків особисто 15.12.2022р., про що свідчить підпис на корінцях податкових повідомлень-рішень;

№ 1326611/2-2410-1712 від 30.11.2022р. за 2020 рік на 16651 грн., отримано платником податків особисто 15.12.2022р., про що свідчить підпис на корінцях податкових повідомлень-рішень;

№ 1326611/3-2410-1712 від 30.11.2022р. за 2019 рік на 16651 грн., отримано платником податків особисто 15.12.2022р., про що свідчить підпис на корінцях податкових повідомлень-рішень;

№ 17536-2410-1712 від 30.03.2023р. за 2023 рік на 16651 грн., надіслано 12.04.2023р. поштовим відправленням з повідомленням про вручення № 382 на адресу відповідача, яке повернулося за закінченням терміну зберігання (а.с.24-27).

Стосовно визначення податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нерухомості (18010300), в загальному розмірі 139082 грн. 22 коп., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно інформації позивача відповідач ОСОБА_1 має у власності 11 об`єктів нерухомості загальною площею 2207,40 кв.м, що розташовані в с.Малий Мидськ Рівненської обл., а саме:

АДРЕСА_1 , загальною площею 101,4 кв.м;

АДРЕСА_1 , загальною площею 149,1 кв.м;

АДРЕСА_1 , загальною площею 785,7 кв.м;

АДРЕСА_1 , загальною площею 122,6 кв.м;

АДРЕСА_1 , загальною площею 49,5 кв.м;

АДРЕСА_1 , загальною площею 87,2 кв.м;

АДРЕСА_1 , загальною площею 30,9 кв.м;

АДРЕСА_2 , загальною площею 140,2 кв.м.

АДРЕСА_2 , загальною площею 154,2 кв.м.

АДРЕСА_2 , загальною площею 571,8 кв.м.

АДРЕСА_2 , загальною площею 14,8 кв.м.

Згідно з пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування, згідно з положеннями пп.266.2.1. п.266.2 ст.266 ПК України є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Як визначено пп.266.3.1 п.266.3 ст263 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Згідно з пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

На вебпорталі ДПС розміщено зведену інформацію про розмір та дату встановлення на відповідних територіях ставок місцевих податків та/або зборів, а також про встановлені на відповідних територіях податкові пільги, які надані в електронному вигляді органами місцевого самоврядування.

Згідно з пп.12.3.3 п.12.3 ст.12 ПК України сільські, селищні, міські ради надають до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та/або зборів, в електронному вигляді інформацію щодо ставок та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів (далі - Інформація) у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України, та копії прийнятих рішень про встановлення місцевих податків та/або зборів та про внесення змін до таких рішень.

Якщо в рішенні органу місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також податкових пільг з їх сплати не визначено термін його дії, таке рішення є чинним до прийняття нового рішення.

Податковим органом визначено платнику податків податкові зобов`язання за такими об`єктами, виходячи і площі об`єкта, встановленої ставки податку на відповідний рік.

Так, рішенням Маломидської сільської ради № 370 від 21.06.2019р., яке введено в дію з 01.01.2019р., встановлено ставку для зазначеного виду нежитлових будівель у розмірі 0,3 відсотка мінімальної зарплати за 1 квадратний метр нерухомості.

Вказане рішення діяло до прийняття рішення Костопільської міської ради № 746 від 30.06.2022р. «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на майно в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», яким встановлено нові ставки з 01.01.2023р.; попереднє рішення Маломидської сільської ради № 370 від 21.06.2019р. визнано таким, що втратило чинність.

Розмір мінімальної зарплати законодавчо визначений був у 2019 році 4173 грн., у 2020 році - 4723 грн., у 2021 році - 6000 грн., у 2022 році - 6500 грн., у 2023 році - 6700 грн.

Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (надалі - Закон № 540-ІХ) встановлено, зокрема, звільнення від оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, об`єкти нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб в період з 01 березня по 31 березня 2020 року. Відтак, податок за 2020 рік нараховано за цією ж ставкою 0,3 відсотків за 11 місяців.

Податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно на зазначені об`єктів визначено наступними податковими повідомленнями-рішеннями:

за 2019 рік - від 13.05.2020р.

№ 0-1712 на 9836 грн. 18 коп., де 785,7 кв.м х (4173 грн. х 0,3 %)); зазначене повідомлення-рішення надіслано поштовим відправленням з повідомленням про вручення № 360 на адресу відповідача, яке повернулося 29.07.2020р. за закінченням терміну зберігання;

№ 0-1712 на 1866 грн. 58 коп., де 149 кв.м х (4173 грн. х 0,3 %); надіслано поштовим відправленням з повідомленням про вручення № 360 на адресу відповідача, яке повернулося 29.07.2020р. за закінченням терміну зберігання;

№ 0-1712 на 1269 грн. 43 коп., де 101,4 кв.м х (4173 грн. х 0,3 %); надіслано поштовим відправленням з повідомленням про вручення № 351 на адресу відповідача, яке повернулося 29.07.2020р. за закінченням терміну зберігання;

№ 0-1712 на 619 грн. 69 коп., де 49,5 кв.м х (4173 грн. х 0,3 %); надіслано поштовим відправленням з повідомленням про вручення № 351 на адресу відповідача, яке повернулося 29.07.2020р. за закінченням терміну зберігання;

№ 0-1712 на 1534 грн. 83 коп., де 122,6 кв.м х (4173 грн. х 0,3 %); надіслано поштовим відправленням з повідомленням про вручення № 351 на адресу відповідача, яке повернулося 29.07.2020р. за закінченням терміну зберігання;

№ 0-1712 на 1091 грн. 66 коп., де 87,2 кв.м х (4173 грн. х 0,3 %); надіслано поштовим відправленням з повідомленням про вручення № 351 на адресу відповідача, яке повернулося 29.07.2020р. за закінченням терміну зберігання;

№ 0-1712 на 1755 грн. 16 коп., де 140,2 кв.м х (4173 грн. х 0,3 %); надіслано поштовим відправленням з повідомленням про вручення № 360 на адресу відповідача, яке повернулося 29.07.2020р. за закінченням терміну зберігання;

№ 0-1712 на 185 грн. 28 коп., де 14,8 кв.м х (4173 грн. х 0,3 %); надіслано поштовим відправленням з повідомленням про вручення № 335 на адресу відповідача, яке повернулося 04.08.2020р. за закінченням терміну зберігання;

№ 0-1712 на 1930 грн. 43 коп., де 154,2 кв.м х (4173 грн. х 0,3 %); надіслано поштовим відправленням з повідомленням про вручення № 360 на адресу відповідача, яке повернулося 29.07.2020р. за закінченням терміну зберігання;

№ 0-1712 на 7158 грн. 36 коп., де 571,8 кв.м х (4173 грн. х 0,3 %); надіслано поштовим відправленням з повідомленням про вручення № 360 на адресу відповідача, яке повернулося 29.07.2020р. за закінченням терміну зберігання;

№ 0-1712 на 386 грн. 84 коп., де 30,9 кв.м х (4173 грн. х 0,3 %); надіслано поштовим відправленням з повідомленням про вручення № 335 на адресу відповідача, яке повернулося 04.08.2020р. за закінченням терміну зберігання.

за 2020 рік - від 29.03.2021р.:

№ 0-1712 на 10204 грн. 87 коп., де 785,7 кв.м х (4723 грн. х 0,275 %);

№ 0-1712 на 1936 грн. 55 коп., де 149 кв.м х (4723 грн. х 0,275 %);

№ 0-1712 на 1317 грн. 01 коп., де 101,4 кв.м х (4723 грн. х 0,275 %);

№ 0-1712 на 642 грн. 92 коп., де 49,5 кв.м х (4723 грн. х 0,275 %);

№ 0-1712 на 1592 грн. 36 коп., де 122,6 кв.м х (4723 грн. х 0,275 %);

№ 0-1712 на 1132 грн. 58 коп., де 87,2 кв.м х (4723 грн. х 0,275 %);

№ 0-1712 на 1820 грн. 95 коп., де 140,2 кв.м х (4723 грн. х 0,275 %);

№ 0-1712 на 192 грн. 23 коп., де 14,8 кв.м х (4723 грн. х 0,275 %);

№ 0-1712 на 2002 грн. 79 коп., де 154,2 кв.м х (4723 грн. х 0,275 %);

№ 0-1712 на 7426 грн. 68 коп., де 571,8 кв.м х (4723 грн. х 0,275 %);

№ 0-1712 на 401 грн. 34 коп., де 30,9 кв.м х (4723 грн. х 0,275 %).

Всі зазначені податкові повідомлення-рішення надіслані поштовим відправленням з повідомленням про вручення № 609 на адресу відповідача, яке повернулося за закінченням терміну зберігання.

за 2021 рік - від 30.08.2022р.

№ 10-1712 на 14142 грн. 60 коп., де 785,7 кв.м х (6000 грн. х 0,3 %);

№ 10-1712 на 2683 грн. 80 коп., де 149 кв.м х (6000 грн. х 0,3 %);

№ 10-1712 на 1825 грн. 20 коп., де 101,4 кв.м х (6000 грн. х 0,3 %);

№ 10-1712 на 891 грн., де 49,5 кв.м х (6000 грн. х 0,3 %);

№ 10-1712 на 2206 грн. 80 коп., де 122,6 кв.м х (6000 грн. х 0,3 %);

№ 10-1712 на 1569 грн. 60 коп., де 87,2 кв.м х (6000 грн. х 0,3 %);

№ 10-1712 на 2523 грн. 60 коп., де 140,2 кв.м х (6000 грн. х 0,3 %);

№ 10-1712 на 266 грн. 40 коп., де 14,8 кв.м х (6000 грн. х 0,3 %);

№ 10-1712 на 2775 грн. 60 коп., де 154,2 кв.м х (6000 грн. х 0,3 %);

№ 10-1712 на 10292 грн. 40 коп., де 571,8 кв.м х (6000 грн. х 0,3 %);

№ 10-1712 на 556 грн. 20 коп., де 30,9 кв.м х (6000 грн. х 0,3 %).

Зазначені податкові повідомлення-рішення надіслані поштовим відправленням з повідомленням про вручення № 257 на адресу відповідача, отримані особисто відповідачем 28.09.2022р., про що свідчить його підпис на рекомендованому повідомленні про вручення.

за 2022 рік - від 26.06.2023р.:

№ 0-1716-UА0045909 на 1977 грн. 30 коп., де 101,4 кв.м х (6500 х 0,3 %);

№ 0-1716-UА0045909 на 2907 грн. 45 коп., де 149,10 кв.м х (6500 х 0,3 %);

№ 0-1716-UА0045909 на 2390 грн. 70 коп., де 122,6 кв.м х (6500 х 0,3 %);

№ 0-1716-UА0045909 на 965 грн. 25 коп., де 49,5 кв.м х (6500 х 0,3 %);

№ 0-1716-UА0045909 на 2733 грн. 90 коп., де 140,2 кв.м х (6500 х 0,3 %);

№ 0-1716-UА0045909 на 3006 грн. 90 коп., де 154,2 кв.м х (6500 х 0,3 %);

№ 0-1716-UА0045909 на 11150 грн. 10 коп., де 571,8 кв.м х (6500 х 0,3 %);

№ 0-1716-UА0045909 на 602 грн. 55 коп., де 30,90 кв.м х (6500 х 0,3 %);

№ 0-1716-UА0045909 на 288 грн. 60 коп., де 14,8 кв.м х (6500 х 0,3 %);

№ 0-1716-UА0045909 на 15321 грн. 15 коп., де 785,7 кв.м х (6500 х 0,3 %);

№ 0-1716-UА0045909 на 1700 грн. 40 коп., де 87,2 кв.м х (6500 х 0,3 %).

Зазначені податкові повідомлення-рішення надіслані поштовим відправленням з повідомленням про вручення № 151 на адресу відповідача, отримані особисто відповідачем 08.11.2023р., про що свідчить його підпис на рекомендованому повідомленні про вручення.

Обчислення податкових зобов`язань із земельного податку з фізичних осіб (18010700) на суму 636 грн. 21 коп. здійснено податковими повідомленнями-рішеннями згідно наступного порядку.

Відповідно до пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Як визначено ст.271.1 ПК України, базою оподаткування є:

нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом;

площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

На вебпорталі ДПС розміщено зведену інформацію про розмір та дату встановлення на відповідних територіях ставок місцевих податків та/або зборів, а також про встановлені на відповідних територіях податкові пільги, які надані в електронному вигляді органами місцевого самоврядування.

Згідно з пп.12.3.3 п.12.3 ст.12 ПК України сільські, селищні, міські ради надають до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та/або зборів, в електронному вигляді інформацію щодо ставок та податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів (далі - інформація) у порядку та за формою, затвердженими Кабінетом Міністрів України, та копії прийнятих рішень про встановлення місцевих податків та/або зборів та про внесення змін до таких рішень.

Якщо в рішенні органу місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також податкових пільг з їх сплати не визначено термін його дії, таке рішення є чинним до прийняття нового рішення.

Податковим органом визначено платнику податків податкові зобов`язання за такими об`єктами, виходячи із площі об`єкта та встановленої ставки податку на відповідний рік.

Так, рішенням Маломидської сільської ради № 241 від 12.17.2017р. встановлено ставку для земель для ведення особистого селянського господарства у розмірі 0,3 відсотка, для будівництва і обслуговування житлового будинку - 0,1.

У власності відповідача перебуває 5 земельних ділянок у населеному пункті с.Малий Мидськ Рівненської обл., а саме:

для будівництва і обслуговування житлового будинку розміром 0,16 га, нормативна грошова оцінка - 683880 грн. на 2022 рік, на 2023 рік - 786462 грн., ставка податку 0,1;

для ведення особистого сільського господарства розміром 0,26 га, нормативна грошова оцінка 5443 грн. 33 коп. на 2022 рік, на 2023 рік - така сама, ставка податку 0,3;

для ведення особистого сільського господарства розміром 0,3 га, нормативна грошова оцінка 4836 грн. 66 коп. на 2022 рік, на 2023 рік - така сама, ставка податку 0,3;

для ведення особистого сільського господарства розміром 0,15 га, нормативна грошова оцінка - 6430 грн. на 2022 рік, на 2023 рік - така сама, ставка податку 0,3;

для ведення особистого сільського господарства розміром 0,14 га, нормативна грошова оцінка 4836 грн. 67 коп. на 2022 рік, на 2023 рік - така сама, ставка податку 0,3.

Податкові зобов`язання із земельного податку на вказані об`єкти визначено наступними податковими повідомленнями-рішеннями:

за 2022 рік - від 06.09.2022р.:

№ -1712 на суму 02 грн. 89 коп., де 0,15 га х 6430 грн. х 0,3 %;

№ -1712 на суму 04 грн. 35 коп., де 0,3 га х 4836 грн. 67 коп. х 0,3 %;

№ -1712 на 04 грн. 25 коп., де 0,26 га х 5443 грн. 33 коп. х 0,3 %;

№ -1712 на 109 грн. 42 коп., де 0,16 га х 683880 грн. х 0,1 %;

№ -1712 на 02 грн. 03 коп., де 0,14 га х 4836 грн. 67 коп. х 0,3 %.

Зазначені податкові повідомлення-рішення надіслані поштовим відправленням з повідомленням про вручення № 257 на адресу відповідача, отримані особисто відповідачем 28.09.2022р., про що свідчить його підпис на рекомендованому повідомленні про вручення.

за 2023 рік - від 05.06.2023р.:

№ 4-1712 на суму 02 грн. 89 коп., де 0,15 га х 6430 грн. х 0,3 %;

№ 4-1712 на суму 04 грн. 35 коп., де 0,3 га х 4836 грн. 67 коп. х 0,3 %;

№ 4-1712 на 04 грн. 25 коп., де 0,26 га х 5443 грн. 33 коп. х 0,3 %;

№ 4-1712 на 02 грн. 03 коп., де 0,14 га х 4836 грн. 67 коп. х 0,3 %;

№ 4-1712 на 125 грн. 83 коп., де 0,16 га х 786462 грн. х 0,1 %.

Окрім того, у інтегрованій картці платника податків відповідача за період 2022-2023 років по земельному податку нараховано пеню за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань попередніх періодів у розмірі 373 грн. 92 коп.

Заявлена у цій справі сума позовних вимог не змінилася, оскільки відповідачем не сплачена, а часткові надходження коштів за 2024-2025 роки погашали заборгованість минулих періодів.

Відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, зарахування вказаних коштів, яке здійснено позивачем в рахунок погашення минулої заборгованості відповідача перед бюджетом, відповідає приписам п.87.9 ст.87 ПК України.

З метою погашення податкового боргу податковим органом скеровано на адресу відповідача податкову вимогу № 1002-25-192 від 28.10.2014р. на суму 15498 грн. 50 коп., яка отримана відповідачем за місцем проживання, що стверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.23).

Таким чином, розмір податкового боргу підтверджується розрахунком виникнення податкової заборгованості по нарахованих (донарахованих) сумах згідно карток особових рахунків (а.с.6-11), копіями податкових повідомлень-рішень і податкової вимоги, доказами їх отримання платником податків (а.с.23, 24-27, 83-104, 134-139), відомостями облікової картки платника податків по вказаних платежах (а.с.12-22).

Під час судового розгляду справи відповідачем не представлено будь-яких переконливих доказів щодо неправомірності нарахування спірної суми заборгованості, останнім не спростовано правильності нарахування розглядуваної суми боргу.

Також суду не надано доказів оскарження в адміністративному чи у судовому порядку винесених податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги.

Стосовно правомірності визначення позивачем суми грошових зобов`язань колегія суддів звертає увагу на таке.

Факт узгодження грошового зобов`язання створює для платника податків обов`язок сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Своєю чергою, невиконання обов`язку зі сплати узгодженого грошового зобов`язання у встановлений законом строк має наслідком включення такого зобов`язання до податкового боргу платника податків, процедура стягнення якого визначається законом.

Враховуючи, що після узгодження грошових зобов`язань у відповідача виник обов`язок їх сплатити у встановлені законом строки і за закінченням таких строків узгоджені податкові зобов`язання стали податковим боргом, зважаючи на факт несплати відповідачем податкового боргу, надіслання позивачем податкової вимоги відповідачеві, позов про стягнення такого боргу підлягає до задоволення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що факт узгодження грошового зобов`язання, несплата його у встановлений законом строк та набрання таким зобов`язанням якості податкового боргу виключає підстави для оцінки судом правомірності визначення податковим органом грошового зобов`язання у справі, де предметом позову є стягнення такого боргу.

Отже, питання правомірності податкових повідомлень-рішень, якими визначені суми грошових зобов`язань, не може бути предметом доказування у межах розглядуваного позову, оскільки такі рішення суб`єкта владних повноважень не є предметом позову в цій справі.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 19.05.2020р. у справі № 809/12/17, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність у відповідача податкового боргу у вказаній сумі, доказів погашення якого останнім на час розгляду справи в суді першої інстанції не представлено.

Окрім цього, належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Фактично спірні правовідносини виникли з участю фізичної особи (громадянина та власника об`єктів нерухомості, орендаря і власника земельних ділянок) ОСОБА_1 у зв`язку із виявленим порушенням податкового законодавства щодо своєчасної сплати визначених податковим органом податкових зобов`язань.

В обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, зважаючи на їх зміст та юридичну природу, колегія суддів вважає, що саме ОСОБА_1 як фізична особа є належним відповідачем за цим позовом.

Звідси, оскільки за відповідачем рахується податковий борг, що виник на підставі рішень, якими визначені податкові зобов`язання, доказів оскарження яких у адміністративному та судовому порядку сторонами не надано, з урахуванням того, що відповідачем не надано доказів погашення такої заборгованості, яка вважається узгодженою, позовні вимоги про стягнення зазначеної заборгованості у вказаному розмірі підлягають задоволенню.

Стосовно інших доводів апелянта колегія суддів враховує, що предметом розгляду в справі № 460/15936/23 було стягнення з відповідача суми податкового боргу в розмірі 74800 грн. 96 коп., до складу якого входив борг по орендній платі за землю (18010900) в розмірі 38153 грн. 71 коп.; борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нерухомості (18010300) в розмірі 36647 грн. 25 коп. (а.с.70-71, 72-82).

Вказана заборгованість виникла за періоди 2017-2019 років, а відтак будь-якого значення для вирішення розглядуваної справи не має.

Окрім цього, ухвалу про відкриття провадження у справі надіслано рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням на адресу відповідача: АДРЕСА_3 .

Вказана адреса підтверджена Управлінням ДМС у Рівненській обл. на підставі відомостей Єдиного державного демографічного реєстру на запит суду.

Факт скерування вказаних документів на адресу ОСОБА_1 підтверджується списком згрупованих рекомендованих з повідомленням відправлень, поданих Рівненським окружним адміністративним судом до Укрпошти № 5352 від 03.09.2024р. (а.с.31-33, 35).

Окрім цього, розгляд справи за відсутності відповідача не призвів до неправильного вирішення справи по суті; також відповідач не був позбавлений можливості під час апеляційного розгляду справи надати свої заперечення проти заявлених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що в силу приписів ч.2 ст.317 КАС України законне, обгрунтоване та правильне по суті і справедливе рішення не може бути скасовано з одних лише формальних міркувань, тому колегія суддів приходить до обґрунтованого висновку про те, що наведені апелянтом обставини не призвели до неправильного вирішення справи, а відтак не можуть слугувати достатньою підставою для скасування чи зміни судового рішення.

Колегія суддів відхиляє решту доводи апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають; представлені позивачем докази є належними і допустимими, а відтак останні правомірно прийняті судом першої інстанції до уваги.

Таким чином, колегія суддів вважає заявлений позов підставним та обґрунтованим, а тому такий підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ст.310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14.03.2025р. в адміністративній справі № 460/9380/24 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор

Дата складання повного судового рішення: 24.07.2025р.