Справа № 420/11303/25
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А. розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщені суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування припису,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду у якому просить визнати протиправним та скасувати термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №563665 від 06 квітня 2025 року, винесений 06 квітня 2025 року старшим інспектором СПДН ВП ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області Коваленко Іриною щодо позивача, мотивуючи це тим, що факт домашнього насильства був встановлений виключно зі слів третьої особи яка начебто піддавалась домашньому насильству, тоді як він заперечує вчинення домашнього насильства, жодних доказів на підтвердження вжиття заходів щодо здійснення перевірки інформації щодо наявності підстав для винесення заборонного припису працівниця відповідача не надала, також матеріали перевірки не містять жодних доказів існування обставин, вказаних в оскаржуваному приписі як підстави для йог винесення.

Ухвалою судді від 21.04.2025 року відкрито провадження у справі, та вирішено що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач надав до суду відзив у якому вимоги не визнав та зазначив, що 06 квітня 2025 року о 11:57 до поліції (спецлінія « 102») надійшло повідомлення від ОСОБА_3 про факт домашнього насильства з боку її чоловіка - позивача ОСОБА_1 . На місці події постраждала ОСОБА_4 (яка перебуває з позивачем у процесі розлучення) надала пояснення поліцейським, що чоловік словесно ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, а також завдав удару шматком мила по її підборіддю.

Працівниками поліції було відібрано письмові пояснення як у постраждалої, так і у самого позивача щодо обставин цього інциденту.

З огляду на повідомлені факти й характер конфлікту, уповноважений працівник сектору протидії домашньому насильству (СПДН) поліції провів оцінку ризиків домашнього насильства. За результатами цієї оцінки ризик було визнано достатнім для негайного втручання.

Відповідно, 06.04.2025 приблизно о 14:00 уповноваженим підрозділом поліції винесено терміновий заборонний припис серії АА №563665 щодо позивача. Зміст припису полягав у забороні ОСОБА_5 входити та перебувати в місці проживання постраждалої особи протягом 4 діб - з 14:00 06.04.2025 до 14:00 10.04.2025 (вважаємо, що тут треба наголосити увагу на тому, що подружжя проживає окремо та перебуває у розлученні, що відображається з наданих відеозаписів). Терміновий заборонний припис може бути винесений як за заявою постраждалої особи, так і з ініціативи уповноваженого підрозділу поліції - за результатами оцінки ризиків. У даному випадку мала місце саме заява постраждалої ОСОБА_3 (телефонний виклик зафіксовано та зареєстровано належним чином, на місці працівником поліції було прийнято зазначену заяву у письмовій формі), на підставі якої поліція розпочала перевірку. Одночасно уповноважений працівник поліції провів оцінку ризиків відповідно до затвердженої форми та методики (Наказ МВС та Мінсоцполітики №369/180 від 13.03.2019), за результатами якої визначено рівень небезпеки для потерпілої.

Відтак було виконано всі умови, передбачені законом для застосування припису. Оскаржуваний припис було встановлено на 4 доби, тобто значно менше максимально можливого строку, що свідчить про індивідуальний та виважений підхід поліції залежно від встановленого рівня ризику. ні Закон, ні Порядок №654 не вимагають на цій стадії підтвердження факту насильства судовим рішенням чи іншими додатковими доказами - достатньо наявності обґрунтованої небезпеки для потерпілої, встановленої уповноваженим поліцейським на основі зібраних пояснень та оцінки ризику.

Тобто, винесення термінового заборонного припису серії АА №563665 від 06.04.2025 відбулося саме в рамках повноважень поліції, наданих ст.25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та згідно з процедурою, встановленою наказом МВС №654.

Таким чином, оскаржуване рішення відповідача ґрунтується на законі, а отже є правомірним (ст.19 Конституції України).

Третя особа не скористалась правом на подачу пояснень до суду.

Дослідивши заяви по суті справи, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне.

06 квітня 2025 року близько 11-45 до квартири АДРЕСА_1 у якій мешкає третя особа ОСОБА_2 зайшов її чоловік ОСОБА_1 з яким вони перебувають в стадії розлучення за засобом для миття, який перебував в цей час у своїх батьків, які мешкають в цьому ж будинку в іншій квартирі.

Після цього, зі слів третьої особи, між ними сталася розмова під час якої позивач виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, завдав удару шматком мила по підборіддю.

Третя особа зателефонувала на спецлінію « 102» після чого до квартири прибув наряд поліції у складі двох осіб до якого входила капітан поліції ОСОБА_6 , яка відібрала пояснення у позивача, третьої особи, склала протокол про адміністративне правопорушення щодо позивача за ст.173-2 КУпАП, заповнила форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства та склала терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА563665, яким обрала стосовно позивача заборонуна вхід та перебування а місці проживання (перебування) постраждалою особм; заборона в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою з постраждалою особою на 4 доби : з 14-00 06 квітня 2025 року по 14-00 10 квітня 2025 року, з яким позивач не погодився та звернувся до суду з позовом про його скасування.

Джерела права та висновки суду.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VIII.

Відповідно до п.3, 6, 8, 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» надано наступні визначення понять:

- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

- кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі;

- особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі;

- терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать, зокрема винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників.

Як передбачено ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Відповідно до ч.1, 2, 4, 5, 6 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

Згідно з ч.11 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис виноситься в порядку, затвердженому Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01 серпня 2018 року № 654 затверджено Порядок винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника (Порядок № 654).

Згідно з п. 2 Порядку № 654, що відповідає ч. 4 ст. 25 Закону № 2229-VIII, припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

У разі виникнення внаслідок домашнього насилля безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи, остання з метою його негайного припинення, недопущення продовження чи повторного вчинення, звертається до уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України із заявою. У свою чергу працівники уповноваженого підрозділу поліції, після опрацювання заяви, за результатами оцінки ризиків виносять терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Процедуру проведення оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, з метою визначення ефективних заходів реагування, спрямованих на припинення такого насильства та попередження його повторного вчинення визначає Порядок проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затверджений спільним наказом Мінсоцполітики України та МВС України від 13.03.2019 №369/180, згідно пунктів 4, 5 розділу І якого оцінку ризиків проводить поліцейський уповноважений підрозділ органу Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) за фактом вчинення домашнього насильства.

Результати оцінки ризиків враховує поліцейський уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п.2, 3 розділу ІІ Порядку №369/180, за результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який ураховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.

Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які поліцейський має відповісти «так», «ні», «без відповіді» / «невідомо» (додаток 1 до Порядку № 369/180).

Фактори небезпеки/ризику щодо вчинення домашнього насильства визначаються за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства, і представлені у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства у вигляді питань, на які відповідає поліцейський уповноваженого підрозділу поліції за результатами спілкування з постраждалою особою, та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Відповідно до п.6 розділу ІІ Порядку №№369/180, дві відповіді «Так» на запитання з № 1-6 та на будь-яку кількість запитань з № 7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також якщо поліцейський уповноваженого підрозділу поліції вважає, що постраждала особа перебуває в ситуації, яка може спричинити її смерть або інші тяжкі наслідки, оцінюється як високий рівень небезпеки.

Відповідь «Так» на одне запитання з № 1-6 та на щонайменше сім і більше запитань з № 7-27 або жодної відповіді на запитання з № 1-6, але не менше чотирнадцяти позитивних відповідей на запитання з № 7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як середній рівень небезпеки.

Відповідь «Так» на одне запитання з № 1-6 та на не більше ніж шість запитань з № 7-27 або не більше тринадцяти позитивних відповідей на запитання з № 7-27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як низький рівень небезпеки.

Якщо на всі запитання отримано відповіді «Без відповіді/Невідомо», поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Згідно з п.7 розділу ІІ Порядку №369/180 залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції.

У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

На підставі викладеного, суд зазначає, що поліцейський уповноваженого підрозділу поліції, оцінивши рівень небезпеки постраждалої особи як низький або середній, можливі ризики, має повноваження винести терміновий заборонний припис стосовно кривдника на свій розсуд, як це визначено пунктом 7 Порядку №369/180.

Аналогічний висновок зазначив Верховний Суд у постанові від 17.02.2022 №380/952/20.

При цьому, без належного складання оцінки ризиків поліцейський уповноваженого підрозділу поліції не спроможний визначити рівень небезпеки: високий, середній або низький, та не може з`ясувати обставин конфлікту та виявити чинники й умови, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи.

Так, з наявної в матеріалах справи копії форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 06.04.2025 року вбачається, що в ній відповідь "Так" на запитання з № 1 -6 відсутня, на питання № 7 - 27 п`ять відповідей «Так», та поліцейський оцінив рівень небезпеки як «низький», але за кількістю позначок «Так» у формі рівень безпеки не підпадає ні під жоду з трьох.

Отже, з наведеної форми фактично не можливо встановити, яким чином поліцейський встановив рівень небезпеки як «низький», оскільки необхідною умовою для визначення такого рівня є наявність відповідь "Так" на одне запитання з № 1 - 6 та на не більше ніж шість запитань з № 7 - 27 або не більше тринадцяти позитивних відповідей на запитання з № 7 - 27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

При цьому третя особа та позивач під час надання пояснень працівнику поліції, вказали, що вони не проживають разом, а мешкають за різними адресами, тоді як донька від спільного шлюбу віком п`ять років мешкає у позивача.

Отже, із наданої копії форми не вбачається, що поліцейським під час дослідження та оцінки ризиків вчинення домашнього насильства були належним чином враховані всі обставини, які в подальшому мали наслідком винесення оскаржуваного позивачем термінового заборонного припису.

Крім того, з матеріалів даної справи вбачається, що факт домашнього насильства було фактично встановлено виключно на підставі пояснень ОСОБА_2 , в яких остання вказала на те, що ОСОБА_1 під час конфлікту виражався на її адресу нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, вдарив куском милу по підборіддю чим завдав їй психологічних страждань.

Суд зазначає, що встановлення факту домашнього насильства лише за заявою особи, яка начебто піддавалась домашньому насильству, у випадку коли інша особа (кривдник) заперечує вчинення домашнього насильства, не може бути визнана об`єктивним.

При цьому, лише після того, як факт домашнього насильства підтверджено об`єктивними доказами, відповідач у справі мав право переходити до оцінки ступенів ризиків та вирішення питання про винесення термінового заборонного припису.

Однак, з матеріалів даної справи вбачається та фактично не спростовано відповідачем, що установленого та зафіксованого факту домашнього насильства з боку позивача не було, а відтак і підстав для вирішення питань для винесення вказаного вище припису не було.

Також, суд зазначає, що постановою Приморського районного суду м.Одеси від 03.07.20235р. по справі №522/7414/25 провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративне правопорушення..

Суд наголошує, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника є спеціальним заходом протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства з метою негайного припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника є необґрунтованими та підлягає скасуванню.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Та відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваного рішення.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

Так, позивачем надано як доказ сплати судового збору платіжну інструкцію від 06.04.2025 року на суму 1211,20 грн.

При цьому суд вважає за необхідне присудити позивачу понесені ним судові витрати з урахуванням розсуду спору відповідно до положень ст.139 КАС України за рахунок асигнувань відповідача.

Керуючись ч.2 ст.9, ст.ст. 73, 77, 90, 139, 241-246, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №563665 від 06 квітня 2025 року, винесений старшим інспектором СПДН ВП ОРУП №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області Коваленко Іриною щодо ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211,20 грн.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку та строки, встановлені ст.ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління Національної поліції в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Єврейська, 3), .

Третя особа - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) рнокпп НОМЕР_2 .

Суддя Е.А.Іванов