Справа № 379/967/25
Суддя: Разгуляєва О. В.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 379/967/25
Провадження № 2-а/379/19/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області у складі судді Разгуляєвої О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін у відкритому судовому засіданні в приміщенні Таращанського районного суду Київської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області, Головного управління ДСНС України у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія КХ №001985 від 23.05.2025,

У С Т А Н О В И В:

29 травня 2025 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, просила визнати протиправною та скасувати постанову серії КХ № 001985 від 23.05.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185-14 КУпАП, у вигляді штрафу в сумі 3400 грн; провадження у справі відносно позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-14 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн стягнути з відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.05.2025 провідним фахівцем Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області Т.С. Маціборою винесено постанову серії КХ № 001970 про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень. Як вбачається з даної постанови, 23 травня 2025 року близько о 09 години 30 хвилин за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Володимирівка, вул. Шевченка, 33, позивачка, являючись відповідальною особою за виконання порушень викладених в Акті обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту від 14 березня 2025 року № 53, не виконала законні вимоги викладені в Акті обстеження об`єкта фонду цивільного захисту від 14 березня 2025 року № 53, складеного провідним спеціалістом відділу організації заходів цивільного захисту Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України Київської області, а саме пункт 2.

Позивачка вважає, що вищевказана оскаржувана постанова серії КХ №001985 від 23.05.2025 року є протиправною, порушує її законні права та інтереси та підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Вказує на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення їй не було роз`яснено належним чином її права, не надано можливості належним чином скористатись правовою допомогою, чим порушено законне право на захист, посадовою особою ДСНС не встановлено обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність позивачки.

Також зазначена постанова містить відомості, які не відповідають фактичним обставинам, а саме: населений пункт, в якому винесено постанову зазначено м. Біла Церква, а фактично розгляд справи про накладення на позивачку адміністративного стягнення відбувався за місцем її роботи в приміщенні Володимирівського сільського клубу КЗ Таращанської міської ради Таращанської централізованої клубної системи за адресою: Київська область Білоцерківського району, с. Володимирівка, вул. Шевченка, 33.

Дана обставина суперечить вимогам пункту 11 Інструкції, в якій вказано, що у постанові обов`язково зазначаються дата розгляду справи та населений пункт, в якому її винесено.

Такими діями посадовою особою ДСНС було порушено права позивачки, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Також позивачка зазначає, що відсутність її вини та бездіяльності щодо невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту підтверджується наступними доводами.

Так, з метою дотримання вимог правил пожежної безпеки, для найпростішого укриття, розташованого за адресою: вул. Шевченка, 33, с. Володимирівка Білоцерківського району Київської області нею було скеровано лист до відділу культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради з проханням виділити кошти в сумі 32179,64 грн на розробку проектно-кошторисної документації системи протипожежного захисту системи пожежної сигналізації, системи керування евакуюванням.

В свою чергу, в межах своїх повноважень, в.о. начальника відділу культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради звернулась із зазначеним питанням до Таращанської міської ради.

Проте, рішення про виділення коштів для облаштування об`єктів фонду захисних споруд, під час поіменного голосування на черговій 78 сесії Таращанської міської ради не набрало достатньої кількості голосів депутатів Таращанської міської ради VIII скликання для його прийняття. Зазначена обставина, не взята до уваги представником відповідача.

Позивачка просить оскаржувану постанову визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою судді від 03 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Крім цього, відповідачам визначено строк для подання відзиву на позовну заяву та зобов`язано надати всі матеріали, що були або мали бути взяті ними до уваги при прийнятті рішення, вчинення дії, з приводу яких подано позов.

Представник відповідача Головного управління ДСНС України у Київській області Хоменко П.В. 19.06.2025 через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного. З метою виконання вимог наказу Головного управління від 21 квітня 2025 року за № НС-376/56 «Про проведення комплексних обстежень об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту» (копія наказу та додаток у частині суб`єкта долучені до відзиву) у період з 21 травня 2025 року по 23 травня 2025 року здійснювалось контрольне обстеження найпростішого укриття, яке перебуває на балансі відділу культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради (код ЄДРПОУ 44047074) розташоване за адресою: Київська область, Білоцерківський район, село Володимирівка, вулиця Шевченка, 33. За результатами проведеного обстеження посадовими особами Білоцерківського РУ видано акт обстеження об`єкту фонду захисних споруд цивільного захисту від 23 травня 2025 року за № 372 в якому зафіксовано одне порушення, а саме приміщення найпростішого укриття не обладнано системою протипожежного захисту та системою оповіщення про пожежу (пункт 1.2, глава 1, розділ V Правил пожежної безпеки в України. Зареєстрованих наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417) (порушення: пункт 5, розділу II наказу МВС України від 09 липня 2018 року № 579).

Враховуючи вищевикладене встановлено, що у діях та бездіяльності посадових осіб, які є балансоутримувачем даного найпростішого укриття присутній склад адміністративного правопорушення за яке передбачено адміністративну відповідальність згідно статті 185-14 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Крім того, згідно наказу від 07.03.2025 за N 40 «Про призначення відповідального за найпростіше укриття за адресою: село Володимирівка, вулиця Шевченка, 33 було встановлено, що в діях (бездіяльності) завідуючої Володимирівського сільського клубу ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення (проступку) та старшим лейтенантом служби цивільного захисту Маціборою Т. С. було складено протокол про адміністративне правопорушення серія КХ № 001996 від 23 травня 2025 року та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 23 травня 2025 року серія КХ № 001985 й накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 3400 гривень.

Зауважує, що справу було розглянуто в присутності позивачки, в ході розгляду справи порушниці було роз`яснено її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Крім того, під час розгляду справи позивачка не заявляла жодних клопотань чи заперечень. За результатами розгляду справи, зі змістом постанови й матеріалами справи ознайомилася та отримала копію постанови 23 травня 2025 року, що засвідчено її особистим підписом.

Звертають увагу суду, що твердження позивачки про відсутність вини та бездіяльності аргументами про направлення листа з проханням виділення коштів на розробку проектно-кошорисної документації системи протипожежного захисту системи пожежної сигналізації, системи керування евакуюванням не змінюють факт наявності порушень, що викладені в постанові та акті обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту від 14.03.2025 № 53 складеного за результатами проведення комплексного обстеження та акті обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту від 23.05.2025 № 372 складеного за результатами проведення контрольного обстеження.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області, Головного управління ДСНС України у Київській області просить відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області не скористався правом подати відзив, пояснення або заперечення на позовну заяву.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 4ст. 229 КАС України.

Фактичні обставини встановлені судом

Судом встановлено наступне, згідно наказу в.о. начальника відділу культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради Київської області І.А. Удовенко від 07.03.2025 № 40 відповідальною особою за найпростіше укриття, що розташована за адресою: с. Володимирівка, вул. Шевченка, 33 призначено завідувача Володимирівського сільського клубу КЗ ТМР «Таращанська централізована клубна система» Болванович В.П. з покладенням обов`язків згідно наказу (а.с.9).

З матеріалів справи вбачається, що 14 березня 2025 року провідним фахівцем ВОЗ ЦЗ Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області старшим лейтенантом служби цивільного захисту Маціборою Т.С. складено акт обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту №35 за результатами проведення комплексного обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту найпростішого укриття розташованого за адресою вул. Шевченка, 33, село Володимирівка Білоцерківський район Київська область. Балансоутримувач об`єкта фонду: відділ культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради. За результатами обстеження вищевказаного об`єкту виявлені порушення вимог законодавства, а саме: п.6, розділу ІІ Вимог, не забезпечено вільний доступ для осіб з інвалідністю та іншим маломобільним групам населення; п.5, розділу ІІ Вимог, найпростіше укриття не обладнано системою протипожежного захисту системою оповіщення про пожежу. В який термін необхідно усунути порушення в акті №53 не вказано (а.с. 12-15).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії КХ № 001996, складеним посадовою особою відповідача Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області Маціборою Т.С., 23.05.2025 о 09 год 00 хв по вул. Шевченка, 33, село Володимирівка Білоцерківський район Київська область ОСОБА_1 , являючись відповідальною за виконання порушень викладених в акті обстеження об`єкту фонду захисної споруди цивільного захисту найпростішого укриття Володимирівського сільського клубу КЗ ТМР «Таращанська централізована клубна система», не виконала законні вимоги, а саме: п. 2 акту обстеження фонду захисних споруд цивільного захисту від 14.03.2025 №53, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185-14 КУпАП.

У графі «Пояснення особи щодо якої складено цей протокол, по суті порушення» міститься запис: «Наявні порушення будуть усунені за наявності фінансування».

Права та обов`язки, передбачені ст. 59, 63 КУ та ст.268 КУпАП роз`яснено 23.05.2025, що засвідчено підписом Болванович В.П. Також позивачку повідомлено, що розгляд справи відбудеться 23.05.2025 о 11 год 30 в приміщенні Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України, за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Біла Церква вул. Фастівська, 21а (а.с.11 та на зв.).

Того ж самого дня, 23.05.2025 року, провідним фахівцем ВОЗ ЦЗ Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області старшим лейтенантом служби цивільного захисту Маціборою Т.С винесено оскаржувану постанову серії КХ № 001985 про накладення на позивачку адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 - 14 КУпАП. Вказаною постановою на позивачку накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400 грн. Відповідно до зазначеної постанови 23.05.2025 о 09.00год. по вул. Шевченка, 33, село Володимирівка Білоцерківський район Київська область Болванович В.П., являючись відповідальною за виконання порушень викладених в акті обстеження об`єкту фонду захисної споруди цивільного захисту найпростішого укриття Володимирівського сільського клубу КЗ ТМР «Таращанська централізована клубна система», не виконала законні вимоги, а саме: п. 2 акту обстеження фонду захисних споруд цивільного захисту від 14.03.2025 №53, (а.с.10 та на зв.).

Відповідно до листа від 12.03.2025 вбачається, що завідувач Володимирівського сільського клубу КЗ ТМР «Таращанська централізована клубна система» Болванович В.П. звернулась з письмовим проханням до в.о. начальника відділу культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради Київської області І.А. Удовенко виділити кошти в сумі 32 179,64 грн на розробку проектно- кошторисної документації системи протипожежного захисту системи пожежної сигналізації, системи керування евакуюванням (в частині оповіщення про пожежу і покажчиків напрямку евакуювання для найпростішого укриття Володимирівського сільського клубу КЗ ТМР «Таращанська централізована клубна система» (а.с.16).

13.03.2025 вих. № 99 в.о. начальника відділу культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради Київської області І.А. Удовенко звернулась з листом до міського голови М. Кривошеєва про виділення коштів в сумі 32 179,64 грн на розробку проектно- кошторисної документації системи протипожежного захисту системи пожежної сигналізації, системи керування евакуюванням (в частині оповіщення про пожежу і покажчиків напрямку евакуювання для найпростішого укриття Володимирівського сільського клубу КЗ ТМР «Таращанська централізована клубна система» (а.с.17).

Як вбачається з відомості поіменного голосування депутатів Таращанської міської ради VIII скликання на пленарному засіданні чергової 78 сесії від 27.03.2025, рішення щодо внесення змін до Програми «Захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру Таращанської міської територіальної громади на 2025 рік», затвердженої рішенням Таращанської міської ради №8142-73- VIII від 24.12.2024 за результатами голосування прийняте не було (а.с.18).

Дослідивши письмові матеріали, надавши оцінку доводам сторін, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кіно зйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки(відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до пунктів 1-2 частини першої статті 32 Кодексу цивільного захисту України до захисних споруд цивільного захисту належать: сховище - герметична споруда для захисту людей, в якій протягом певного часу створюються умови, що виключають вплив на них небезпечних факторів, які виникають внаслідок надзвичайної ситуації, воєнних (бойових) дій та терористичних актів; протирадіаційне укриття - негерметична споруда для захисту людей, в якій створюються умови, що виключають вплив на них іонізуючого опромінення у разі радіоактивного забруднення місцевості та дії звичайних засобів ураження.

Згідно з частиною другою статті 32 КЦЗ України для укриття населення також використовуються споруди подвійного призначення - наземні або підземні будівлі/споруди чи їх окремі частини, що спроектовані або пристосовані для використання за основним функціональним призначенням, у тому числі для захисту населення, та в яких створені умови для тимчасового перебування людей.

В особливий період нарощування фонду захисних споруд цивільного захисту здійснюється шляхом будівництва швидкоспоруджуваних захисних споруд цивільного захисту та створення найпростіших укриттів.

Найпростіше укриття - це фортифікаційна споруда, цокольне або підвальне приміщення, інша споруда підземного простору, в якій можливе тимчасове перебування людей з метою зниження комбінованого ураження від небезпечних чинників, а також від дії засобів ураження в особливий період.

Захисні споруди цивільного захисту, споруди подвійного призначення та найпростіші укриття складають фонд захисних споруд цивільного захисту і належать до засобів колективного захисту.

Отже найпростіше укриття є складовою фонду захисних споруд цивільного захисту.

Механізм створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту (далі - захисні споруди), у тому числі споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів, та ведення його обліку визначає Порядок створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138 (далі - Порядок №138).

Також питання утримання та експлуатації фонду захисних споруд цивільного захисту внормовано Вимогами щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 №579 (далі - Вимоги № 579).

Згідно з пунктом 2 розділу І «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України №1417 від 30.12.2014, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.03. 2015 за № 252/26697, ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами державної влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Згідно ч. 1 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Статтею 66 Кодексу цивільного захисту України вказано, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Статтею 17-1 КЦЗ України визначені повноваження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, яким є Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) (пункт 1 Положення про Державну службу з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 № 1052, у редакції, чинній на момент звернення до суду із цим позовом), який здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 7 цього ж Положення, частина 3 статті 17-1 КЦЗ України).

Згідно з частиною другою статті 17-1 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, серед іншого, перевіряє стан дотримання вимог законодавства у сфері цивільного захисту та складає відповідні акти.

Частиною першою статті 19 КЦЗ України визначені повноваження органів місцевого самоврядування у сфері цивільного захисту до яких, крім іншого, віднесено: забезпечення цивільного захисту на відповідній території; взаємодія з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, щодо виконання завдань цивільного захисту; організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; планування та організація роботи з дообладнання або спорудження в особливий період підвальних та інших заглиблених приміщень для укриття населення; прийняття рішень про подальше використання захисних споруд цивільного захисту державної та комунальної власності у разі банкрутства (ліквідації) суб`єкта господарювання, на балансі якого вона перебуває, та безхазяйних захисних споруд; організація обліку фонду захисних споруд цивільного захисту; здійснення контролю за утриманням та станом готовності захисних споруд цивільного захисту; організація проведення технічної інвентаризації захисних споруд цивільного захисту, виключення їх за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, з фонду захисних споруд цивільного захисту.

Згідно з ч. 3 ст. 55 глави 13 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки покладається на власника (власників) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна або наймачів (орендарів) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна, якщо це обумовлено договором найму (оренди), а також на керівника (керівників) суб`єкта господарювання.

Відповідно до частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України, до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту, серед іншого, належить забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту.

Відповідно до частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Отже КЦЗ України передбачено функціонування єдиної державної системи цивільного захисту, яка, за визначенням Положення про єдину державну систему цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.01.2014 № 11, є сукупністю органів управління, сил і засобів центральних та місцевих органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, виконавчих органів рад, підприємств, установ та організацій, що забезпечують реалізацію державної політики у сфері цивільного захисту.

Відповідно до частини восьмої статті 32 КЦЗ України утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Відповідно до пунктів 9-11 Порядку №138 утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами. Так, утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами (пункт 9 Порядку №138). Згідно із пунктом 10 Порядку балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд. Пунктом 3 Порядку №138 визначено, що балансоутримувачі захисних споруд - власники, користувачі, юридичні особи, на балансі яких перебувають захисні споруди (у тому числі споруди, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації).

Згідно із пунктом 11 Порядку вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються МВС.

Відповідно до пункту 1 Розділу І Вимог №579, споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни. Балансоутримувач відповідно до норм цих Вимог забезпечує утримання, контроль за станом, проведення перевірок, технічного обслуговування, поточних та капітальних ремонтів конструктивних елементів, спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисних споруд під час усього періоду використання сховищ у режимі ПРУ (пункт 6 Розділу VIII Вимог).

Системний аналіз вищезазначених норм законодавства, дає підстави для висновку, що основним критерієм розмежування повноважень та відповідальності у сфері додержання вимог законодавства щодо утримання фонду захисних споруд цивільного захисту між особами, які фактично використовують чи утримують такі споруди, незалежно від правової підстави такого користування, є перебування об`єкта на балансовому рахунку. Отже особою, яка зобов`язана забезпечувати утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд є саме балансоутримувач, тобто власник захисної споруди або юридична особа, яка утримує її на балансі.

Обов`язок утримання таких об`єктів у стані, який відповідає нормативним вимогам безпосередньо кореспондується з наявністю відповідних фінансових можливостей, що випливає із формулювання у ст.32 КЦЗ України «за рахунок власних коштів».

Статтею 66 Кодексу цивільного захисту України вказано, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати обставини, які є складовою об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, а саме, у кого на балансі перебуває споруда цивільного захисту, хто несе відповідальність за обладнання указаної споруди системами протипожежного захисту, з яких джерел такі роботи фінансуються, ким мають виконуватися, та чи була реальна можливість, фінансові та технічні спроможності у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, здійснити ефективні заходи щодо виявлення та усунення порушень.

Як вбачається з аналізу норм законодавства та досліджених матеріалів справи, захисна споруда перебуває у комунальній власності Таращанської міської ради, а уповноважений нею орган відділ культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради, , є її балансоутримувачем, які наділені, повноваженнями, мають власні кошти та зобов`язані в силу прямих вказівок закону забезпечувати утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням, у тому числі шляхом обладнання їх відповідними системами протипожежного захисту.

Суд звертає увагу, що для покладення на конкретну особу адміністративної відповідальності, недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані.

Саме для того, щоб розмежувати обов`язки і відповідальність конкретних органів та посадових осіб з числа вищенаведених, необхідно під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення з`ясовувати обставини, які є складовою об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, а саме, у кого на балансі перебуває споруда цивільного захисту, хто несе відповідальність за обладнання указаної споруди системами протипожежного захисту, з яких джерел такі роботи фінансуються, ким мають виконуватися, та чи була реальна можливість, фінансові та технічні спроможності у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, здійснити ефективні заходи щодо виявлення та усунення порушень.

Суд відхиляє посилання відповідача на наказ в.о. начальника відділу культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради Київської області І. Удовенко від 07.03.2025 № 40 про призначення відповідальною особою за найпростіше укриття, що розташоване за адресою: с. Володимирівка, вул. Шевченка, 33 завідувача Володимирівського сільського клубу КЗ ТМР «Таращанська централізована клубна система» ОСОБА_1 , що свідчить про наявність в її діях (бездіяльності), як посадової особи відділу культури, молоді, спорту та туризму Таращанської міської ради, ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Зважаючи на специфіку створення та функціонування захисних споруд, Болванович В.П., як посадова особа, має вкрай обмежені повноваження, а також не наділена фінансовими та технічними можливостями для ефективного забезпечення дотримання протипожежних вимог на цих об`єктах, а тому в даному випадку не повинна нести відповідальність за порушення правил пожежної безпеки.

Посадова особа Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення відносно позивача, мала з`ясувати межі її компетенції.

Отже в діях позивача відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, оскільки на неї не покладено обов`язки, невиконання яких стало підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

За визначенням, що міститься у ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП України) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-14 ч.1 КУпАП, а отже наявні підстави для скасування спірної постанови.

При цьому, суд враховує, що недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення. Забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Водночас, забезпечення таких прав має бути здійснене у правовий спосіб, у межах наданих відповідним державним органам повноважень та не за рахунок порушення прав осіб, які притягуються до відповідальності за правопорушення, якого не вчиняли.

В своїй постанові від 21.06.2023 у справі № 916/3027/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на висновках про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява N 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи щодо рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені обставини суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено та заявлено до стягнення судовий збір у розмірі 605,5 грн, які підлягають стягненню на його користь з відповідача Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72, 77, 90, 134, 139, 241-256, 271, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області України у Київській області, Головного управління ДСНС України у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія КХ №001985 від 23.05.2025, задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії КХ № 001985 від 23.05.2025, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-14 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185- 14 КУпАП закрити на підставі п. 1. ч. 1 ст 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (, місцезнаходження 04071 м. Київ вул. Межигірська,8) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ), судовий збір у розмірі 605,60грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 23.07.2025.

ГоловуючийО. В. Разгуляєва