Справа № 200/1448/25
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року справа №200/1448/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року (повне судове рішення складено 31 березня 2025 року) у справі № 200/1448/25 (суддя в І інстанції Льговська Ю.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення певних дій,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі Управління), в якому просив:

- визнати протиправними дій відповідача щодо обмеження пенсії позивачеві максимальним розміром;

- зобов`язати відповідача здійснити з 01 січня 2025 року перерахунок та виплату пенсії позивачеві без обмеження її максимальним розміром та виплатити різницю між нарахованою та виплаченою пенсією з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність дій відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром, а саме десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, на підставі частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки з 20 березня 2024 року норма втратила чинність на підставі Рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року № 2-р(II)/2024.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку та виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром з 01 лютого 2025 року.

Зобов`язано Управління здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 лютого 2025 року без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року № 2-р(II)/2024 та з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не затверджено порядку перерахунку пенсій відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року № 2-р(II)/2024.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як ліквідатор наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції 1 категорії та отримує пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За відомостями протоколу перерахунку пенсії від 28 лютого 2024 року пенсію визначено в розмірі 62 226,41 грн, призначено до виплати 23 610 грн.

На звернення представника від імені позивача від 24 січня 2025 року відповідач своїм листом від 07 лютого 2025 року повідомив, що розмір пенсії обмежено максимальним розміром на підставі частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Після визнання цієї норми Рішенням Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року № 2-р(II)/2024 неконституційною відповідачем опрацьовується механізм та коло осіб, на яких розповсюджується вказане Рішення, проте на день підготовки відповіді вимоги позивача не виконано.

Вказаний лист суд розглядає як відмову, оскільки він містить чітку позицію про відсутність підстав для перерахунку.

Верховним Судом у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 537/3480/17 зроблено висновок, що «зазначаючи про недотримання порядку звернення до Пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, суд апеляційної інстанції припустився формалізму, оскільки, по-перше, зі змісту заяви вбачається, що вона містить всю необхідну інформацію, що передбачена заявою встановленого зразка, а, по-друге, з огляду на відповідь органу Пенсійного фонду України, неналежна форма заяви не була підставою для відмови».

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території, є Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі Закон № 796-XII).

Відповідно до першого речення частини третьої статті 67 вказаного Закону максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зазначена норма кореспондується з положеннями статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI (далі Закон № 3668-VI), що поширює свою дію на Закон № 796-XII.

Згідно з першим реченням статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до […], «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», […], не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року № 2-р(II)/2024 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону № 796-XII зі змінами.

Визнані неконституційними положення втратили чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з 20 березня 2024 року стаття 67 Закону № 796-XII, стаття 2 Закону № 3668-VI у частині, що поширює свою дію на Закон № 796-XII, не містять норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, і у позивача відповідно виникло право на підвищення розміру пенсії.

Оскільки спеціальний Закон № 796-XII не визначає строків перерахунку, то суд застосовує норми загального Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, а саме частину четверту статті 45, згідно з якою перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених […] цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Заява позивача датована 24 січня 2025 року, а тому на підставі частини четвертої статті 45 Закону № 1058-IV останній має право на перерахунок з 01 лютого 2025 року.

На підставі викладеного вимоги позивача про перерахунок з 01 січня 2025 року суд вважає необґрунтованими.

Слід зазначити, що перерахунок від 28 лютого 2024 року, за результатами якого застосовано обмеження, проведено під час чинності статті 67 Закону № 796-XII, статті 2 Закону № 3668-VI у частині, що поширює свою дію на Закон № 796-XII, а тому підстав для визнання його протиправним немає; а законодавство не передбачає автоматичного (без звернення особи), тобто з 20 березня 2024 року, перерахунку в такому випадку.

Відповідач, у свою чергу, протиправно відмовив позивачеві у проведенні перерахунку з урахуванням Рішенням Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року № 2-р(II)/2024, оскільки заява останнього чітко демонструє наміри на перерахунок.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності (а не дій) відповідача щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачеві пенсії без обмеження її максимальним розміром з 01 лютого 2025 року.

Похідна вимога з метою уникнення тавтології підлягає задоволенню шляхом зобов`язання відповідача здійснити з 01 лютого 2025 року перерахунок та виплату пенсії позивачеві без обмеження її максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року № 2-р(II)/2024 та з урахуванням раніше виплачених сум.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року у справі № 200/1448/25 залишити без змін.

Повне судове рішення 24 липня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

І. Д. Компанієць