Справа № 357/10143/25
Суддя: Орєхов О. І.
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/357/313/25
У Х В А Л А

іменем України

"25" липня 2025 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. , розглянувши позовну заяву з додатками ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови,-

В С ТА Н О В И В :

В липні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови.

Згідно ч. 2 ст. 18 КАС України, дана справа була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду як справа позовного провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2025 головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І. та отримано для розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У силу норм ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 168 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

Частиною 2 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

У зв`язку з зазначеним, звернення позивача до суду зобов`язує суддю до вчинення необхідних процесуальних дій з метою з`ясування можливості відкриття провадження у адміністративній справі. Зокрема, з`ясуванню підлягають питання чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, для повернення позовної заяви, для відмови у відкритті провадження у справі.

Таким чином, відкриття провадження у справі можливе лише при додержанні певних вимог, встановлених законом. Суддя повинен відмовити у відкритті провадження у справі за відсутності хоча б однієї з передумов права на звернення до суду за судовим захистом або недодержання порядку подання позовної заяви.

Ухвалою судді від 07.07.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови залишено без руху та надано час для усунення зазначених недоліків позовної заяви. При цьому, в ухвалі судді не тільки зазначено недоліки позовної заяви з посиланням на відповідні положення законодавства України, а й окремо зазначено конкретні способи усунення вказаних недоліків, а саме, позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій слід зазначити підстави для поновлення такого строку з наданням відповідних доказів, що підтверджують об`єктивну неможливість звернення до суду у визначений законом строк

Таким чином, суддею було вжито необхідних заходів для реалізації права позивача на звернення до суду в порядку, визначеному КАС України, та роз`яснено дії, які необхідно вчинити для усунення недоліків позовної заяви та відкриття провадження у справі. Також, крім недоліків позовної заяви, в ухвалі судді від 07.07.2025 позивачу були роз`яснені наслідки у вигляді повернення позовної заяви, якщо недоліки усунуті не будуть та встановлено строк для усунення недоліків, передбачений ч. 2 ст. 169 КАС України.

Копія ухвали судді про залишення позову без руху було направлено позивачу ОСОБА_1 за адресою його місця проживання, вказану в позовній заяві, поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням про вручення.

17.07.2025 судом за вх. № 40164 на виконання вимог ухвали судді від 07.07.2025 отримано клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення та продовження процесуальних строків з додатками.

Суддя, вирішуючи питання про поновлення строку звернення позивача ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст. 118 КАС України процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняють процесуальні дії. Процесуальні строки встановлено законом, а якщо такі строки законом не визначено їх установлює суд.

Процесуальні строки визначають днями, місяцями й роками, а також можуть бути визначені вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.ч. 5,6 ст. 120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Аналізуючи зміст ст. 122 КАС України, очевидним є те, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Тобто, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Отже, чинне законодавство встановленими строками обмежує звернення особи до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може, встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оціночні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час спливу строків звернення до суду.

Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо об`єктивно йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив через можливі власні недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до свого права на звернення до суду.

У рішенні від 13.09.2006 по справі №6-26370кс04 та постанові від 30.09.2015 по справі №21-2231а15 Верховний Суд України зазначив, що поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим. Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку.

У справі № 500/1912/22 Верховний Суд зазначив, що оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Згідно п. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто, питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Таким чином, законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному окремому випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Вивчивши клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з позовом про скасування постанови № БЦ-1911 від 03.06.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 , якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 25 500,00 грн за частиною 3 статті 210 КУпАП, суддя дійшов до наступного.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 07.07.2025 звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зміст позовних вимог якої полягає у тому, що він просить визнати протиправною та скасувати постанову № БЦ-1911 від 03.06.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 , якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 25 500,00 грн за частиною 3 статті 210 КУпАП та закрити провадження у справі.

Враховуючи вимоги чинного адміністративно-процесуального законодавства України, позивач повинен був звернутись до суду з даним позовом протягом десяти днів з дня винесення оскаржуваної постанови, тобто до 13.06.2025 включно. Всупереч зазначеному, з даним позовом позивач ОСОБА_1 звернувся до суду лише 02.07.2025 року, тобто ним було порушено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом позивач ОСОБА_1 зазначив, що 11.06.2025 щодо нього стрільцем-помічником гранатометника 3 роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , солдатом ОСОБА_3 , було складено протокол серія БЦРТЦК № 1681 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. В даному протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11 год. 00 хв. 27.06.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ). 16.06.2025 він ОСОБА_1 , ознайомлений з постановою № БЦ-1911 ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч. 3 ст.210 КУпАП, яка прийнята начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.06.2025, та направлена йому 06.06.2025. Дата набрання постановою законної сили, в постанові не зазначено. Протягом 10 днів він мав оскаржити дану постанову.

Враховуючи, що в протоколі зазначено чітку дату розгляду справи про адміністративне правопорушення по ч. 3 ст. 210 КУпАП, він вважав, що постанова винесена помилково, оскільки вона винесена раніше дати розгляду справи та не було підстав для штрафу. Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення не вдалося, тому він змушений був звернутись до суду з позовом про захист своїх прав.

Додатково повідомив, що він проходить реабілітацію після оперативного втручання, що підтверджується довідкою-випискою з історії хвороби стаціонарного хворого № 621828 від 04.06.2025, тому не мав змоги скласти та направити позов до суду про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 в справі про адміністративне правопорушення. Вважає, що пропустив строк звернення до суду з поважних причин. Просив поновити йому строк звернення до суду з позовом про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вивчивши надані позивачем докази та аргументи, наведені в клопотанні, суддя дійшов висновку, що вони не свідчать про поважність пропуску строку звернення до суду з позовом, оскільки з копії довідки-виписки з історії хвороби стаціонарного хворого № 621828 від 04.06.2025, на яку посилається позивач, вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в Інституту травматології та ортопедії Національної академії медичних наук України з 28.05.2025 по 04.06.2025 та виписаний для продовження лікування амбулаторно, а оскаржувана постанова № БЦ-1911, з якою як зазначив позивач, він ознайомився 16.06.2025, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 03.06.2025.

Отже, проаналізувавши надані позивачем докази та доводи, вбачається і не спростовано останнім, що з оскаржуваною постановою він був ознайомлений 16.06.2025. В цей час він на стаціонарному лікуванні вже не перебував, а тому не був позбавлений можливості звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів у встановлений чинним законодавством десятиденний строк, тобто до 26.06.2025 включно, а звернувся до суду з позовом лише 02.07.2025, тобто з пропуском процесуального строку.

З огляду на зазначене, надані позивачем, на виконання вимог ухвали судді від 07.07.2025 про залишення позову без руху, докази та наведені доводи жодним чином не обґрунтовують та підтверджують поважність причин пропуску ним встановленого чинним законодавством строку для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Несвоєчасне здійснення необхідних для захисту своїх прав дій, через байдужість до своїх прав, на думку судді, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає, що позивачем не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у позивача непереборних та об`єктивних перешкод або труднощів, які не залежали від його волі та унеможливили своєчасне подання позову, а тому клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом задоволенню не підлягає.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер про Бельгії» виходить з того, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків звернення до суду за захистом порушених прав.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 липня 2007 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 КАА України.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 169 КАС України).

Згідно ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 123, 169, 248, 256, 293-294 КАС України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови, - повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення даної позовної заяви не перешкоджає особі, яка її подала, повторно звернутись до суду, якщо відпадуть обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 25 липня 2025 року.

СуддяО. І. Орєхов