Справа № 580/5592/25
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року справа № 580/5592/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

встановив:

Головне управління ДПС у Черкаській області (далі ГУ ДПС у Черкаській області, позивач) подало позов, в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , відповідач) податковий борг в сумі 499824,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що відповідач не сплачує у добровільному порядку узгоджений за податковими повідомленнями-рішеннями податковий борг, а тому відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України позивач звертається до суду з позовом про його стягнення.

Ухвалою від 23.05.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в адміністративній справі, вирішив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справі (у письмовому провадженні).

05.06.2025 представниця відповідача подала до суду письмовий відзив на адміністративний позов, в якому просила у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що підстави для стягнення боргу в сумі 6800,00 грн за ППР від 29.03.2024 № 3809/23-00-09-01 відсутні, оскільки відповідач вже сплатив 27.05.2025 вказану суму боргу. Вказала, що податкова вимога № 0-2301 від 24.06.2021 прийнята на суму 5515862,56 грн, натомість борг, на який посилається позивач виник у 2024-2025 роках на суму позову 499824,82 грн, у зв`язку із чим зазначає, що податкової вимоги саме стосовно вказаного в позові боргу не існує і не направлялось, а вимога, що вказується у позові є не актуальною. Крім того навела обґрунтування незгоди із ППР від 27.12.2023 № на суму 493000,00 грн.

12.06.2025 представниця позивача подала до суду відповідь на відзив, у якій вказала на його необґрунтованість та зазначила, що податкова вимога Головного управління ДПС у Черкаській області від 24.06.2021 № 0-2301 не відкликалася у зв`язку з безперервністю боргу відповідача та є правомірною. Крім того вказала, що у межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань. Оцінка податкового правопорушення, встановленого, зокрема, за результатами податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акту індивідуальної дії, зокрема податкового повідомлення-рішення.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

Згідно інтегрованих карток відповідач має непогашений податковий борг перед бюджетом у сумі 499824,82 грн зі сплати адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну, що виник на підставі:

- податкового повідомлення-рішення від 29.03.2024 №3809/23-00-09-01 по строку сплати 09.09.2024 на суму 6800,00 грн (з урахуванням сплати 818,14 грн недоїмка становить 5981,86 грн);

- податкового повідомлення-рішення від 27.12.2023 № по строку сплати 27.02.2025 на суму 493000,00 грн;

- пені, нарахованої відповідно до ст. 129 ПК України у сумі 842,96 грн.

Згідно з підпунктом 54.3.2 пунктом 54.3 статті 53 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Підпунктом 54.3.3 вказаної статті визначено, що згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пункту 57.3 статті 53 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Як свідчать матеріали справи, податкові повідомлення-рішення від 27.12.2023 № направлені відповідачу за адресою реєстрації згідно п. 42.2 ст. 42 ПК України, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у зв`язку із чим вважається належним чином врученими.

П. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України передбачає право платника оскаржити рішення, прийняті контролюючим органом в адміністративному або судовому порядку.

Суд встановив, що відповідач скористався правом судового оскарження ППР від 27.12.2023 № . Рішенням від 31 жовтня 2024 року у справі № 580/6394/24, яке набрало законної сили 13.02.2025, Черкаський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив повністю.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про узгодженість грошових зобов`язань, визначених податковим повідомленням-рішенням від 27.12.2023 № .

За вимогами підп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання визнається податковим боргом.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що грошові зобов`язання, визначені вищевказаним ППР є податковим боргом відповідача.

Покликання представниці відповідача щодо протиправності ППР від 27.12.2023 № суд відхиляє, оскільки у межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань. Оцінка податкового правопорушення, встановленого, зокрема, за результатами податкової перевірки відповідача, на підставі якої контролюючим органом прийнятий акт індивідуальної дії, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акту індивідуальної дії, зокрема податкового повідомлення-рішення.

Вказані висновки відповідають правовій позиції, висловленій у постанові Верховного Суду від 13.02.2025 у справі № 580/871/24.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пунктом 59.5 зазначеної статті передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

У зв`язку з несплатою відповідачем узгоджених сум податкових зобов`язань, позивач сформував податкову вимогу про сплату боргу форми Ф від 24.06.2021 № 0-2301, яка направлена відповідачу за місцем реєстрації згідно п. 42.2 ст. 42 ПК України, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та вручена уповноваженому відповідача за довіреністю.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків відповідача податковий борг із травня 2021 року та станом на час звернення позивача із цим позовом до суду не погашався повністю, відтак у зв`язку з безперервністю боргу відповідача нова податкова вимога не надсилається.

З урахуванням зазначеного, покликання представниці відповідача щодо не актуальності податкової вимоги від 24.06.2021 № 0-2301 суд відхиляє, як необґрунтоване.

При цьому суд врахував, що згідно платіжної інструкції від 27.05.2025 № 11377 відповідач сплатив грошові зобов`язання визначені ППР від 29.03.2024 № 3809/23-00-09-01 на суму 6800,00 грн.

За таких обставин, сума податкового боргу, що підлягає стягненню становить 493024,82 грн (499824,82-6800).

Станом на час подання позовної заяви та розгляду справи податковий борг в розмірі 493024,82 грн відповідач не сплатив.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Частинами 1, 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки, Головне управління є суб`єктом владних повноважень та враховуючи, що у справі позивач не поніс жодних судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, тому підстави для відшкодування судових витрат позивачеві відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частковою.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь бюджету податковий борг в розмірі 493024 (чотириста дев`яносто три тисячі двадцять чотири) грн 82 коп.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач Головне управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, );

2) відповідач Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 22.07.2025.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК