Справа № 420/23569/25
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 липня 2025 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕРСІОР» (, місце знаходження: 65027, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 85) про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 16 липня 2024 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕРСІОР» (, місце знаходження: 65027, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 85) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовна заява обґрунтована тим, що оскаржуване рішенняє протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 21 липня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано термін для усунення виявлених недоліків шляхом подання доказів сплати суми судового збору та копії позовної заяви з додатками для відповідача.

Через канцелярію суду 22.07.2025 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій представник просить:

- Вжити заходи забезпечення позову у справі №420/23569/25 шляхом: заборони Головному управлінню ДПС в Одеській області щодо включення ТОВ «ІНВЕРСІОР» до переліку платників податків, які відповідають Критеріям ризиковості платника податку.

На обґрунтування заяви позивач зазначив, що 15.07.2025 року Комісією Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному Реєстрі податкових накладних прийнято рішення за № 181756 про відповідність ТОВ «ІНВЕРСІОР» критеріям ризиковості платника податку. Підстава: п. 8 критеріїв ризиковості платника податку.

На думку представника, це рішення є безпідставним та прийнятим з порушенням чинного законодавства .

По-перше, воно прийняте з порушенням встановленої процедури, оскільки Порядок № 1165 та відповідні Критерії ризиковості чітко передбачають, що рішенню про ризиковість має передувати зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування, чого в даному випадку не відбулося.

По-друге, саме рішення є необґрунтованим, оскільки не містить чітких підстав та належної мотивації, а загальне формулювання про "ненадання документів" унеможливлює розуміння конкретних претензій та ефективний захист. На противагу цьому, ТОВ «ІНВЕРСІОР» є сумлінним платником, веде відкриту господарську діяльність, має всі необхідні матеріальні, що підтверджують реальність здійснених операцій та простежуваність походження товару безпосередньо від виробника.

Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити та зробити неефективним захист прав та інтересів Позивача. Товариство було протиправно включено до переліку платників, які відповідають Критеріям ризиковості платника податку.

Обраний захід забезпечення позову є цілком співмірним із заявленими позовними вимогами та обставинами справи, відповідно до частини другої статті 151 КАС України. Він безпосередньо пов`язаний з предметом позову правом Позивача на належне оподаткування, яке порушується оскаржуваною бездіяльністю. Захід носить тимчасовий характер і не вирішує спір по суті, а лише усуває негативні наслідки оскаржуваної бездіяльності на період судового розгляду. Застосування цього заходу дозволить зберегти існуючий стан та забезпечить баланс інтересів як Позивача (можливість продовжувати господарську діяльність) так і Відповідача .

Відповідно до ч. 1-3 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Розглянувши матеріали заяви, суд вважає, що розгляд цієї заяви не потребує заслуховування пояснень заявника, а тому ця заява може бути розглянута у порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву, додатки до заяви, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України).

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або буде знаходитись справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 р. № 2.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Існування такої небезпеки повинно бути реальним і доведене належними доказами. Рішення суду про забезпечення позову не може ґрунтуватись на припущеннях чи змодельованих позивачем ймовірних ситуаціях.

Оцінюючи обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності забезпечення позову, суд виходить з такого.

Позивач просить вжити заходи забезпечення шляхом заборони Головному управлінню ДПС в Одеській області щодо включення ТОВ «ІНВЕРСІОР» до переліку платників податків, які відповідають Критеріям ризиковості платника податку.

З наданої представником позивача заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову не вбачається та не надано достатніх доказів, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, що є завданням забезпечення позову.

Крім того, суд звертає увагу, що зупинення дії оскаржуваного рішення на стадії відкриття провадження у справі фактично є свідченням розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову та фактично є рівнозначним задоволенню позовних вимог.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави стверджувати про протиправність рішення суб`єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів позивача таким рішенням, а також про наявність підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому заява представника позивача про забезпечення позову не належить задоволенню.

Тому суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову на цій стадії є необґрунтованою та непідтвердженою належними доказами.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст.150,151,154 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕРСІОР» (, місце знаходження: 65027, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 85) про забезпечення позову, - відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки передбачені статтями 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко