Справа № 577/3036/25
Суддя: Галян С. В.
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/3036/25
Провадження № 2-а/577/66/25

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2025 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

Галян С.В., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області, інспектора ВП № 1 (Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Ковалевського Ігоря Григоровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління національної поліції в Чернігівській області, інспектора ВП № 1 (Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Ковалевського І.Г. та прохає скасувати постанову серії ЕНА № 4762439 від 18.05.2025 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення та з відсутністю належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення. Судові витрати в розмірі 605,60 грн. судового збору стягнути з Головного управління національної поліції в Чернігівській області на його користь. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 18.05.2025 року о 20:30 год. інспектором (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Ковалевським І.Г. відносно нього була винесена постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4762439. Відповідно до винесеної постанови, ним нібито було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Як зазначено в постанові, 18.05.2025 року керуючи автомобілем TOYOTA COROLLA, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на трасі М-02 115 км о 19:34 год., він не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», та здійснив поворот ліворуч, при цьому не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.3 «Подвійна суцільна лінія», та здійснив її перетин, чим порушив п.8.4.г ПДР. Прийняте по справі рішення, накладення адміністративного стягнення - штрафу в розмірі 340 грн. Притягнення його до адміністративної відповідальності є необгрунтованим та незаконним, здійснено на підставі неналежних та недопустимих доказів, а зазначена постанова, серії ЕНА № 4762439 від 18.05.2025 року, підлягає скасуванню з наступних підстав. Дійсно, рухаючись 18.05.2025 року на автомобілі TOYOTA COROLLA д.н.з. НОМЕР_1 на трасі М-02 Кіпті - Бачівськ на 115 км. в напрямку м. Батурин, приблизно о 20:05 год. в дзеркалі заднього огляду він побачив наздоганяючий автомобіль поліції з ввімкненими проблисковими вогнями синього та червоного кольору. Відповідно до вимог ПДР, здійснив зупинку на правому узбіччі, з дотриманням ПДР. Після зупинки до нього підійшов працівник поліції ст. сержант ОСОБА_2 . При зверненні до нього, він зазначив, що зупинив його за нібито порушення ПДР, та попросив пред`явити йому посвідчення водія та реєстраційний талон на транспортний засіб. Йому було запропоновано пред`явити службове посвідчення, та надати докази правопорушення. В цей час, до відкритого з його боку вікна, підійшов ще один працівник поліції, який пред`явив службове посвідчення капітана поліції ОСОБА_3 , який дістав з карману мобільний телефон і запропонував переглянути начебто, відеофіксацію правопорушення. На запитання яким пристроєм було здійснено відеофіксацію порушення, він відповів, що порушення було зафіксовано службовим реєстратором. На уточнююче питання, що це за пристрій на якому демонструється відеофіксація правопорушення, назва, серія, номер, чи перебуває цей пристрій на балансі ГУНП в Чернігівській області і чи є він взагалі технічним пристроєм, яким дозволено фіксувати правопорушення, ОСОБА_3 відповів, що цей пристрій - це носій, зауваживши при цьому, що на реєстраторі немає екрану. Він відмовився надавати на цей пристрій технічну документацію, акти проведення періодичних метрологічних повірок і не зміг зазначити його назву. Стосовно відео файлу, який йому був пред`явлений для ознайомлення як відеодоказ може зазначити наступне: відео транслювалося на екрані мобільного телефону (в цьому він переконався, коли він наблизив його йому) загальною тривалістю до 10 секунд (приблизно), на ньому було зафіксовано автомобільну дорогу з 2-ма полосами для руху в одному напрямку (зліва - направо відносно екрану телефону), де на протилежній стороні, ліворуч від дороги розташована АЗC з корпусом будівлі біло-зеленого кольору (схожу на АЗС «ОККО»), а праворуч на узбіччі правої полоси був розташований знак синього кольору, який не можливо було чітко розгледіти, та який зі слів поліцейського, був, нібито знаком 4.1. З ракурсу відео, можливо припустити, що пристрій, яким велось фіксування був закріплений в салоні автомобіля непорушно. При перегляді відео, він побачив, що на ньому з`являється автомобіль світлого кольору, який рухається крайньою лівою смугою з напрямку населеного пункту Батурин по напрямку населеного пункту Кіпті з включеним покажчиком лівого повороту. В подальшому, знижуючи швидкість руху, повертає ліворуч, в бік АЗС. При цьому, на відео, яке було продемонстровано, неможливо чітко визначити номерний знак автомобіля що рухався. А тим більше взагалі не видно, та не зафіксовано, що автомобіль при повороті ліворуч перетинає подвійну суцільну смугу. Про це він зазначив інспектору, та попросив ще раз, повторно, показати відеодоказ. Під час другого перегляду, він зауважив про те, що на відео не проглядається номерний знак автомобіля, і що це є неприпустимим доказом і тим більше, не доводить того що це автомобіль, яким в той час керував він. На це заперечення інспектор Ковалевський І.Г. відповів, що номерного знаку не видно, тому що це відео переглядається на телефоні, чим остаточно підтвердив те, що він використовує особистий телефон для демонстрації відео. Після цього ст. сержант поліції Шурубура С.О., продовжував стверджувати, що це все ж таки він допустив правопорушення, спираючись саме на цей доказ, припускаючи що це він міг перебувати за кермом. Крім того, на відео взагалі не було фіксації і підтвердження того, що нібито, саме він в той час керував автомобілем який був на відео, і який здійснив поворот ліворуч. Тобто, з наведених доказів, фактично не було встановлено суб`єкта правопорушення. Зазначає, що його було зупинено о 20:05 на дорозі М-02 при напрямку його руху на Батурин, який протилежний напрямку руху (зафіксованому на відео о 19:34) світлого автомобіля в бік Кіптів, тим більше з різницею в 30 хв. Незрозуміло взагалі, чому при виявленні і фіксації порушень ПДР, працівники поліції зразу не вжили заходів, щодо з`ясування, суб`єкта правопорушення на світлому автомобілі, який повертав ліворуч, при тому, що вони знаходились від того місця не далі як 20-30 метрів, а наздоганяли його автомобіль який через 30 хв., рухався в протилежному напрямку на Батурин. Більше того, навіть при перегляді відео, спираючись на факти які в ньому зафіксовані, можливо впевнено зазначити, що твердження інспекторів Шурубури С.О. та ОСОБА_3 стосовно, нібито скоєного правопорушення водієм світлого автомобіля - хибні, неприпустимі і неправомірні, з наступних причин: згідно 8.2-1. ПДР України: «Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розмішені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху у зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. Крім вимог п.8.2-1 ПДР України, така норма визначена в п. 14.2.4 Національного стандарту України ДСТУ 4100:2021. «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», а саме: «Знаки потрібно встановлювати з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям (дозволено установлювати на присипній бермі), на тротуарі (за умови, що опори знаків не заважають руху особам на інвалідних візках), розділювальній смузі, газоні тощо та над проїзною частиною (на консольній, рамній опорі, розтяжці тощо) крім випадків, що спеціально обумовлені цим стандартом. Спосіб установлення знака визначається з урахуванням 14.2.17. На дорогах із двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки, що встановлені з правого боку дороги (з урахуванням інформації, що міститься на них), потрібно дублювати. Дублюючі знаки рекомендовано встановлювати на розділювальній смузі, а за її відсутності чи недостатньої ширини - над дорогою або на лівому боці дороги, якщо для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги. Знаки дозволено розміщувати на опорах зовнішнього освітлення електрозв`язку, інших інженерних мереж. І це імперативна вимога, яка не допускає ніяких виключень, та тлумачень. Саме в цьому конкретному випадку, в тій ситуації коли на відео була продемонстрована дорога яка має 2 смуги руху в одному напрямку, розташований обабіч дороги з правої сторони знак 4.1 «Рух прямо» повинен був бути продубльований на роздільній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). На відео жодних дублюючих знаків не зафіксовано. Хоча автомобільна дорога в цьому місці саме і відповідає зазначеним вимогам. При таких обставинах, за відсутності дублюючих знаків, при русі вантажного автомобіля, автобуса крайньою правою полосою, їх кузов може перекрити інформацію знаку 4.1 «Рух прямо» водіям які здійснюють рух крайньою лівою полосою. Саме цей факт є свідченням того, що працівники поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не знають вимог ДСТУ 4100:2021, та ПДР в частині застосування дорожніх знаків, на ділянках доріг, які мають більше ніж одну смугу в одному напрямку, або ними було навмисно спотворені і викривлені фактичні данні для твердження хибного факту порушення ПДР. Не дослуховуючись його доводів та заперечень, стосовно наданого і продемонстрованого на телефоні відео, на запитання, чи було встановлено інспектором особу (суб`єкта правопорушень) яка могла керувати автомобілем відображеним на відео під час його руху ліворуч, і чи є у них фіксація цього доказу, інспектор не зміг надати такого доказу. За таких обставин, притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може бути здійснене на підставі неналежних доказів його вини. Не звертаючи уваги на всі його заперечення, через деякий час капітан Ковалевський І.Г., приніс вже роздруковану постанову серії ЕНА № 4762439 про притягнення його до адміністративної відповідальності для ознайомлення, без фактичної процедури розгляду справи. З його слів, його особисті дані було взято з електронної бази, хоча він йому документи для перевірки не пред`являв. Це свідчить, що, капітан ОСОБА_3 не проводячи фактичної процедури об`єктивного розгляду справи, керувався і оцінював лише той відеодоказ, який і у нього був у наявності на той час, і який він продемонстрував на мобільному телефоні йому. Наведений доказ мав всі ознаки неналежного і недопустимого. Більше того, ймовірно, він взагалі був зроблений, не технічним пристроєм який перебуває на балансі ГУНП, а особистим телефоном поліцейського. Інших доказів причетності його до адміністративного правопорушення пред`явлено не було. Інформацію про, нібито порушення ним ПДР, була озвучена ст. сержантом Шурубурою С.О., з яким у нього від початку зупинки проводилось спілкування, а постанову, з незрозумілих причин, виніс саме капітан ОСОБА_3 . При цьому, капітаном ОСОБА_3 безпідставно були проігноровані його заперечення стосовно доказів. Крім того, працівником поліції Ковалевським І.Г. було грубо порушено ст. 278, ст. 279 КУпАП в частині підготовки та проведення процедури розгляду справи, а саме: йому не було надано належних та допустимих доказів, не було роз`яснено вимог ст. ст. 268, 289 КУпАП, та ст. 63 Конституції України, чим було фактично позбавлено реалізації його конституційних прав, в частині можливості надання доказів і свідчень, можливості подання клопотань (в тому числі з приводу перенесення розгляду справи), можливості скористатися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, та порядку оскарження даної постанови, чим грубо порушено його права. Про цей факт, ним особисто, було здійснено запис в 2-х екземплярах постанови у розділі 8. Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, чим і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Більше того в постанові в п. 7 зазначено що відеофіксація правопорушення була здійснена на службову боді камеру М505В 052, хоча раніше інспектор зазначав, що фіксація відбувалась на службовий реєстратор, який він не зміг продемонструвати. Тобто, в салоні патрульного автомобіля, була розміщена і закріплена боді камера для фіксації правопорушень. Таке розташування боді камери суперечить вимогам п. 4 розділу 2 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кіноз`йомки відеозапису, засобів фото і кіноз`йомки, відеозапису» затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, а саме: «Під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення». Крім того даним наказом чітко визначено порядок використання боді камер, збереження та зчитування інформації з носіїв боді камер спеціальним обладнанням. З цього слідує висновок що, працівником поліції ОСОБА_3 було зроблено несанкціоноване протиправне втручання в роботу боді камери, примусове неодноразове її включення-виключення, протиправне копіювання службової інформації на сторонній носій, а саме - особистий мобільний телефон, що є недопустимим та грубим порушенням даної інструкції. Усвідомлюючи те що він не погоджуюсь з винесенням незаконної постанови, і єдиним шляхом вирішення цієї проблеми буде оскарження її в суді, він вимушений був повернутися на ту дільницю дороги М-02 115 км., яка була продемонстрована на відео, для з`ясування всіх обставин. Наблизившись до вказаного місця, він з`ясував, що в тому місці дорога, дійсно, має дві смуги для руху в одному напрямку, і дві смуги для руху в зустрічному напрямку. На узбіччі крайньої правої смуги встановлено знак 4.1 «Рух прямо», але жодного дублюючого знаку, для водія який рухається в крайній лівій смузі, як передбачено п. 8.2-1 немає. Більше того, на крайній лівій смузі руху нанесено дорожню розмітку відповідно до п. 1.18 ПДР, яка сигналізує що рух попереду по вказаній смузі дозволено прямо і ліворуч. Така розмітка нанесена тричі, тобто розмітка тричі інформує водія для своєчасного і правильного сприйняття інформації, який рухається крайньою лівою смугою. За таких умов, в разі відсутності дублюючого знаку, передбаченого п.8.2- 1 ПДР (в даному випадку знаку 4.1 «Рух прямо»), який мав би пріоритет перед дорожньою розміткою, водій повинен суворо дотримуватись інформації яка нанесена на дорожнє полотно, тобто, дорожньою розміткою. Рухаючись крайньою лівою смугою, заздалегідь ввімкнувши лівий покажчик повороту, знижуючи швидкість руху, водій, інформує інших учасників дорожнього руху (на лівій або правій полосах) про наміри здійснити лівий поворот (дотримуючись логіки - на АЗС), і у відповідності до вимог ПДР повинен його завершити. За таких обставин, як видно на фото подальшій рух прямо, з ввімкненим покажчиком лівого повороту, ввів би в оману інших учасників дорожнього руху, та міг призвести то - ситуації, або навіть ДТП, з тієї причини, що як видно на фото трохи подалі відповідно до встановленого знаку 5.21.1 «Кінець додаткової смуги рух з правої полоси, здійснюється на ліву смугу. Поліцейські інспектори, перебуваючи на тій ділянці дороги, повинні були усвідомлювати цей факт, та не викривлювати норми ПДР для винесення протиправної і незаконної постанови. Додатково зазначив, що на протязі дороги М-02 від м. Батурин до АЗС «ОККО», яка була зображена на відео, де начебто було зафіксовано правопорушення, відповідно до вимог ПДР, не встановлено дорожнього знаку 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень правил дорожнього руху», який позначає ділянки доріг де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів. Тобто, були порушенні вимоги Закону України «Про Національну поліцію», а саме ч.2 ст. 40 передбачає: «Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці.» Весь час з моменту зупинки, до вручення йому оскаржуваної постанови, їх спілкування фіксувалося на нагрудну боді-камеру патрульного поліцейського ОСОБА_2 , про проведення запису якої він також своєчасно його не повідомив, а лише підтвердив це після запитання озвученого йому.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.05.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі (а.с. 11).

13.06.2025 року від відповідача Головного управління національної поліції в Чернігівській області надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Вказані доводи позивача є помилковими, надуманими, такими, що не відповідають дійсності, та спрямовані виключно на спробу позивача уникнути відповідальності за вчинене правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху. 18.05.2025 року о 19:34 год у селі Городище Ніжинського району Чернігівської області (траса М02, 115 км.) нарядом ГРПП ВП № 1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області було виявлено автомобіль Toyota Corolla д.н.з НОМЕР_1 , який здійснюючи поворот ліворуч на бензозаправку, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» та не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.3 «Подвійна суцільна лінія». Після виїзду зазначено автомобіля з бензозаправки вищевказаний автомобіль Toyota Corolla д.н.з НОМЕР_1 , який весь час перебував в полі зору наряду поліції, був зупинений нарядом ГРПП. Поліцейські повідомили водію, яким виявився ОСОБА_1 , про факт порушення ним правил дорожнього руху та попросили надати документи на автомобіль та посвідчення водія. Відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕНА № 4762439 від 18.05.2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч.1ст. 122 КУпАП за порушення 8.4.г. ПДР України. Щодо тверджень позивача про те, що він 18.05.2025 року автомобілем правил дорожнього руху не порушував, маємо зазначити, що вказані твердження не відповідають дійсності. Так, з відеозапису з відео реєстратора службового автомобіля вбачається, що автомобіль Toyota Corolla здійснюючи поворот ліворуч на бензозаправку перетнув дорожню розмітку 1.3 «Подвійна суцільна лінія» (19:33:48). Твердження позивача про те, що наявність на полосі руху автомобіля розмітки 1.18 (як вбачається з наявного відеозапису та світлин, в тому числі наданим позивачем, яка на відміну від нанесеної розмітки 1.3 «Подвійна суцільна лінія» ледь вбачається, що свідчить про її залишок від попередньої, недіючої дорожньої розмітки, та про її невідповідність оновленій дорожній розмітці та наявним знакам) нібито дозволяє здійснити на даному відрізку дороги поворот ліворуч та перетнути подвійну суцільну лінію, є такими, що не відповідають дійсності на нормам ПДР України, оскільки розмітка 1.18 не може відмінять дію наказового знаку 4.1 «Рух прямо» та дорожньої розмітки 1.3 «Подвійна суцільна лінія». Також не відповідають дійсності твердження позивача про те, що відсутність на лівій стороні дублюючого знаку 4.1 «Рух прямо» свідчить про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення. Так, ПДР України не містить норм щодо обов`язкового встановлення дублюючого знаку 4.1 «Рух прямо» з лівої сторони дороги, яка має дві та більше полос руху в одному напрямку та не має розділювальної смуги, яка б дозволяла встановити дублюючий знак. Позивач рухаючись повз подвійної суцільної смуги та включивши лівий світловий покажчик повороту у зоні видимості знаку 4.1., який ясно видно, йшов наявне порушення правил дорожнього руху та усвідомлював свої дії та їх наслідки, що також свідчить про безпідставність доводів позивача. Щодо тверджень позивача про порушення поліцейським процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення в частині не роз`яснення його прав, зазначили, що вказане могло статися виключно в наслідок обставин, які мали місце 18.05.2025 року на місці зупинки транспортного засобу, а саме пряме ігнорування водієм реалізації своїх прав та обов`язків при розгляді справи про адміністративне правопорушення, та безпосередній вплив на ситуацію з боку третьої особи, яка чинила тиск на водія та всіляко заважала поліцейським здійснювати своє обов`язки. Так, як вбачається з доводів позовної заяви та наявного відеозапису з портативної нагрудної відеокамери поліцейського, яка приєднана до оскаржуваної постанови, безпосередньо під час зупинки транспортного засобу, під час спілкування поліцейських з водієм та при розгляді справи про адміністративне правопорушення на пасажирському місці перебувала третя особа, яка позивачем вказана як його батько ОСОБА_4 , який є власником автомобіля Toyota Corolla д.н.з НОМЕР_1 . Так, з відеозапису вбачається, що весь період часу з 20:02 год. до 20:38 год. ОСОБА_4 провокував конфлікт з поліцейськими, поводив себе агресивно, забороняв водію повідомляти свої данні та надавати документи, весь час втручався в процедуру розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та під час доведення позивачу обставин вчиненого ним правопорушення та його наслідків завадив поліцейському роз`яснити водію його права поліцейським час спілкування поліцейських з водієм (починаючи з 20:30:12) з мовчазної згоди водія, який виконував всі вказівки свого батька, що в свою чергу свідчить про його фактичне самоусунення від процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та реалізації свої прав при розгляді справи. І відповідно ставити це в провину поліцейським, які не мали повноважень щодо вжиття заходів примусу відносно позивача та його батька, який всіляко перешкоджав поліцейському виконувати свої обов`язки та розглядати справу про адміністративне правопорушення, не можна. Відповідачем надано копії матеріалів справи відносно ОСОБА_1

19.06.2025 року за вх. № 7865 від позивача надійшла відповідь на відзив у якій зазначено, що відзив на позовну заяву необгрунтований та такий, що не підлягає задоволенню з наступних причин. По-перше, під час зупинки приблизно о 20-05 год. нарядом ГРПП ВП №1 (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області автомобіля TOYOTA COROLLA, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в напрямку м. Батурин за кермом дійсно перебував ОСОБА_1 . Однак жодним чином не встановлено, що саме ОСОБА_1 нібито скоїв правопорушення: керуючи автомобілем TOYOTA COROLLA, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на трасі М-02 115 км о 19-34 год. і не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1 Рух прямо, та здійснив поворот ліворуч, при цьому не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.3 Подвійна суцільна лінія, та здійснив її перетин, чим порушив вимоги п. 8.4.г ПДР, що було зафіксовано на відеореєстратор. Також, на відео яке було продемонстроване як доказ, взагалі неможливо ідентифікувати транспортний засіб, що рухався, за державним номерним знаком автомобіля. Крім того, на цьому ж самому відео не видно знаку 4.1 Рух прямо, а також розмітки 1.3 Подвійна суцільна лінія в тому місці де автомобіль начебто перетинає її. Також, на крайній правій смузі знаходиться без руху великогабаритний вантажний автомобіль (приблизно висотою понад 4 метри), який своїм корпусом повністю перекривав видимість знаку 4.1 Рух прямо, (який було встановлено на правому узбіччі) для інших учасників дорожнього руху. І саме цей факт не могли не помічати поліцейські Ковалевський і Шурубура під час несення служби. Твердження відповідача про те, що (далі пряма мова): ПДР України не містите норм щодо обов`язкового встановлення дублюючого знаку 4.1 Рух прямо з лівої сторони дороги, яка має дві та більше полос руху в одному напрямку та не має розділювальною смуги, яка б дозволяла встановити дублюючий знак - взагалі абсурдне та наведено з метою умисного викривленням вимог нормативно-правової документації. Як вже зазначено у позовній заяві. Крім того, в п. 7 постанови про адміністративне правопорушення зазначено, що Відеофіксація велась на службову боді камеру М505В 052, а поліцейські весь час стверджували що момент правопорушення було зафіксовано на службовий відеореєстратор і на прохання показати відео на ньому, вони відмовились посилаючись на те що відеореєстратор не має екрану. А на питання чому в постанові вказана боді камера, а не відеореєстратор, капітан поліції ОСОБА_3 відповів що на боді камеру було зафіксовано їх спілкування. Тобто в п. 7 постанови серії ЕНА № 4762439 від 18.05.2025 року взагалі не було зазначено технічного пристрою яким було зафіксовано правопорушення. Ще одне твердження відповідача, що порушення поліцейським процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення в частині не роз`ясненні прав згідно вимог ст.268 КУпАП могло статися через те, що третя особа, а саме ОСОБА_4 чинив тиск та всіляко заважав поліцейським виконувати свої обов`язки - не відповідає дійсності та є викривленою на користь відповідача. На відеоматеріалах з боді камери (починаючи від 20:29 год.) капітан ОСОБА_3 приніс на підпис вже заздалегідь роздруковану постанову та її копію коли пасажир ОСОБА_4 взагалі не втручався в спілкування між ним та інспектором. Більше того, саме поліцейські неодноразово провокували пасажира на конфлікт наступними словами з усмішкою: У вас руки трясуться, чи не викликати вам швидку?, а також підвищуючи голос при діалозі з пасажиром. Втручання пасажира в спілкування з інспекторами стало внаслідок того, що після зупинки автомобіля і його спілкування зі старшим сержантом ОСОБА_2 почав втручатися інспектор ОСОБА_3 . Таким чином, вони намагались здійснювати колективний морально-психологічний тиск на нього намагаючись звинуватити в порушені правил дорожнього руху без належних на те доказів. Тобто, не роз`яснивши права за ст. 268 КУпАП його позбавили можливості скористуватися правом на юридичну допомогу, чим порушили конституційні права. Також, відповідач у відзиві на позовну заяву взагалі уникнув відповіді на питання, щодо не встановлення дорожнього знаку 5.76 « Автоматична відео фіксація правил дорожнього руху», який позначає ділянки доріг де можливе здійснення контролю за порушенням ПДР за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів, що є порушення частини 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Саме цей факт взагалі ставить під сумнів законність фіксації порушень ПДР на даній ділянці дороги. Тому, враховуючи численні системні порушення допущені працівниками поліції Ковалевським І. Г., Шурубурою С.О. під час винесення постанови серії ЕНА № 4762439 від 18.05.2025 року та намагання представником ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 навести у відзиві на позовну заяву навмисно викривлені та спотворені факти правопорушення, просить його позовну заяву по справі №577/3036/25 задовольнити в повному обсязі, а відзив на позовну заяву від 12.06.2025 року №1/124/17/06 - 2025 - відхилити.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

За приписом ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтями 74-76 КАС регламентовано, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За положеннями частини другої статті 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Це означає, що наведена норма Закону встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, а повідомлені позивачем обставини справи відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 242 КАС рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Поняття адміністративного правопорушення визначено у ст. 9 КУпАП - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по перше, встановити склад правопорушення, по друге, дослідити докази та оцінити за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За ч.1 ст.122 КУпАП відповідальність передбачена за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно розділу Дорожні знаки Правил дорожнього руху, знак 4.1 «Рух прямо» зобов`язує продовжувати рух прямо до найближчого перехрестя або до кінця зони його дії.

Згідно розділу Дорожня розмітка Правил дорожнього руху, подвійну дорожню розмітку 1.3 перетинати забороняється.

18.05.2025 року о 20:30 год. інспектором (м. Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області капітаном поліції Ковалевським І.Г. було виявлено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем TOYOTA COROLLA, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись на трасі М-02 115 км о 19:34 год., не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», та здійснив поворот ліворуч, при цьому не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.3 «Подвійна суцільна лінія», та здійснив її перетин, чим порушив п.8.4.г ПДР.

На підставі викладеного відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4762439 від 18.05.2025 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.8).

ОСОБА_1 , не визнавши факту порушення ним зазначених у постанові Правил дорожнього руху, та, вважаючи неправомірним притягнення його до адміністративної відповідальності звернувся до суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (а.с. 2-6).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Підстави та порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності визначені у Кодексі України про адміністративні правопорушення, а порядок розгляду позову на дії і рішення суб`єкту владних повноважень врегульовані Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Суд звертає увагу, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а лише тільки вказує на нього. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З відеозапису вбачається, що неможливо визначити номерний знак автомобіля що рухався, не видно, та не зафіксовано, що автомобіль при повороті ліворуч перетинає подвійну суцільну смугу. Також, на відео взагалі не було фіксації і підтвердження того, що саме ОСОБА_1 в той час керував автомобілем, який був на відео, і який здійснив поворот ліворуч. Тобто, з наведених доказів, фактично не було встановлено суб`єкта правопорушення. ОСОБА_1 було зупинено о 20:05 год. на дорозі М-02 при напрямку його руху на Батурин, який протилежний напрямку руху (зафіксованому на відео о 19:34 год.) світлого автомобіля в бік Кіптів, тим більше з різницею в 30 хв., а тому суду не зрозуміло, тому при виявленні і фіксації порушень ПДР, працівники поліції зразу не вжили заходів, щодо з`ясування, суб`єкта правопорушення на світлому автомобілі, який повертав ліворуч, при тому, що вони знаходились від того місця не далі як 20-30 метрів, а наздоганяли його автомобіль який через 30 хв., рухався в протилежному напрямку на Батурин.

Крім того, з відеозапису видно, що працівником поліції ОСОБА_3 не було роз`яснено вимог ст. ст. 268, 289 КУпАП, та ст. 63 Конституції України, чим було фактично позбавлено реалізації ОСОБА_1 конституційних прав, в частині можливості надання доказів і свідчень, можливості подання клопотань (в тому числі з приводу перенесення розгляду справи), можливості скористатися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення позивачем Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи відсутність доказів порушення позивачем правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що постанова серії ЕНА №4762439 від 18 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП є не законною, необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

У зв`язку із задоволенням позову, у відповідності до ч.1 ст.139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн. (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 9, 72-82, 241-244, 250, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Чернігівській області, інспектора ВП № 1 (Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Ковалевського Ігоря Григоровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, серії ЕНА №4762439 від 18 травня 2025 року, винесену інспектором ВП № 1 (Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Ковалевським Ігорем Григоровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Справу про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за постановою серії ЕНА №4762439 від 18 травня 2025 року - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 605,60 грн. витрат на сплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до частини четвертої статті 286 КАС України.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління національної поліції в Чернігівській області (місцезнаходження: м. Чернігів, пр. Перемоги, 74, код. ).

Відповідач: інспектор ВП № 1 (Бахмач) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Ковалевський Ігор Григорович (місцезнаходження: м. Ніжин Чернігівської області, вул. Станіслава Прощенка, 22).

Суддя Галян С. В.