Справа № 640/16370/19
Суддя: Пасечнік О.В.
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 р. № 640/16370/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасечнік О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротоп Плюс" до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості,

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Харківського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротоп Плюс" (далі позивач) до Київської митниці (далі відповідач), у якій позивач просить суд:

Визнати протиправними та скасування рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 25.03.2019 №UA100010/2019/000068/2.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що прийняте 25.03.2019 рішення про коригування митної вартості товарів №UA100010/2019/000068/2 є необґрунтованим та безпідставним, оскільки під час митного оформлення позивачем надано всі документи на підтвердження митної вартості товарів і обраного методу її визначення.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

27.09.2019 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти заявленого позову заперечував з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача зазначено, що заявлена до митного оформлення вартість заявлених до митного оформлення товарів не підтверджується поданими документами, а додаткових підтверджуючих доказів підприємством позивача до митного оформлення подано не було.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.09.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі за вказаним позовом.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 до Харківського окружного адміністративного суду, згідно супровідного листа № 01-19/1430/25 від 31.01.2025 року передаємо 742 (сімсот сорок дві) судові справи згідно з актом приймання-передачі від 31.01.2025, зокрема адміністративну справу № 640/16370/19.

Ухвалою від 19.03.2025 суд прийняв адміністративну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін.

Ухвалою від 29.05.2025 суд замінив відповідача - Київську митницю ДФС на належного відповідача - Київську митницю як відокремлений підрозділ Державної митної служби України.

ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

03.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОТОП ПЛЮС" та фірмою XIAMEN EVERTOP FITNESS PRODUCTS CO. LTD (Китай) було укладено Контракт № SPORTS-09/18, за умовами якого XIAMEN EVERTOP FITNESS PRODUCTS CO. LTD поставить TOB «ЄВРОТОП ПЛЮС» товар, зазначений у Додатку №2/1 від 17.01.2019.

На виконання умов зазначеного вище Контракту та відповідно до Інвойсу від 17.01.2019 №2077А/08718 Продавцем було поставлено Позивачу товари усього на суму 39595,00 доларів США, за базисом поставки FOB Xiamen Китай.

25.03.2019 позивачем подано до Київської міської митниці ДФС вантажну митну декларацію №UA100010/2019/324880 з метою здійснення митного оформлення товару, а саме:

Товар №1: (код УКТЗЕД 9506 91 10 00) Тренажери із змінними механізмами обтяження: Велотренажер SS-778 система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, педалі оснащені ременями, що закріплюють стопу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, сидіння регулюється вертикалі, макс. вага користувача до 120 кг, вага маховика 4,2 кг, колір - сірий)- арт SS-77810 шт.; Велотренажер SS-778A (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, педалі оснащені ременями, що закріплюють стопу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, сидіння регулюється по вертикалі, макс. вага користувача до 110 кг, вага маховика 4,2 кг, колір -синій)- арт SS-778 А10 шт.; Велотренажер SS-778 В (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу , педалі оснащені ременями, що закріплюють стопу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, сидіння регулюється по вертикалі, макс. вага користувача до 110 кг, вага маховика 4,2 кг, колір - зелений) - арт SS-778 В10 шт.; Велотренажер SS-778C (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, педалі оснащені ременями, що закріплюють стопу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, сидіння регулюється по вертикалі, макс. вага користувача до 110 кг, вага маховика 4,2 кг., колір - помаранчевий) - арт SS-778 СЮ шт.; Велотренажер SS-778D (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, педалі оснащені ременями, що закріплюють стопу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування , дистанція, витрата калорій, сидіння регулюється по вертикалі, макс. вага користувача до 110 кг, вага маховика 4,2 кг., колір - рожевий) - арт SS-778 D10 шт.; Еліптичний тренажер SS-777 (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, макс. Вага користувача до 110 кг, вага маховика 4 кг, колір - сірий) - арт SS-77 725 шт.; Еліптичний тренажер SS-777 А (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, макс. Вага користувача до 110 кг, вага маховика 4 кг, колір - синій)- арт SS-777 А25 шт.; Еліптичний тренажер S S-777 В (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, ви трата калорій, пульс, макс. Вага користувача до 110 кг, вага маховика 4 кг, колі р - зелений) - арт SS-777 В25 шт.; Еліптичний тренажер SS-777 С (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, макс. Вага користувача до 110 кг, вага маховика 4 кг, колір - помаранчевий) - арт SS-777 С25 шт.; Еліптичний тренажер SS-77 7 D (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пуль су, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, макс. Вага користувач а до 110 кг, вага маховика 4 кг, колір - рожевий) - арт SS-777 D25 шт.; Еліптичний тренажер 2 в 1 SS-771 (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, сидіння регулюється по вертикалі і горизонталі, макс. вага користувача до 110 кг, вага маховика 4 кг, колір - сірий) - арт SS-77150 шт.; Еліптичний тренажер 2 в 1 S S-771A (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, ви трата калорій, пульс, сидіння регулюється по вертикалі і горизонталі, макс. вага користувача до 110 кг, вага маховика 4 кг, колір - синій) - арт SS-771A50 шт.; Еліптичний тренажер 2 в 1 SS-771B (систем а навантаження магнітна, кількість рівні в навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, сидіння регулюється по вертикалі і горизонталі, макс. вага користувача д о 110 кг, вага маховика 4 кг, колір - зелений) - арт SS-771B50 шт.; Еліптичний тренажер 2 в 1 SS-771C (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, сидіння регулюється по вертикалі і горизонталі, макс. вага користувача до 110 кг, вага маховика 4 кг, колір - помаранчевий) - арт SS- 771С50 шт.; Еліптичний тренажер 2 в 1 SS-771D (система навантаження магнітна , кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютер а: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, сидіння регулюється по вертикалі і горизонталі, макс. вага користувача до 110 кг, вага маховика 4 кг, колір - рожевий) - арт SS-771D50 шт; Еліптичний тренажер ХХХ320 (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, великі не ковзаючі педалі, макс. Вага користувача до 100 кг, вага маховика 4 кг) - арт ХХХ32015 шт.; Еліптичний тренажер 2 в 1 ХХХ321 (система навантаження магнітна, кількість рівнів навантаження - 8, на рукоятках встановлені датчики вимірювання пульсу, LCD дисплей; функції комп`ютера: швидкість, час тренування, дистанція, витрата калорій, пульс, сидіння регулюється по вертикалі і горизонталі, макс . вага користувача до 100 кг, ваг а маховика 4 кг) - арт ХХХ32125 шт.; Бігова електрична доріжка SSS701 (220В, 50-6 0 Hz, блакитний ЖК-дисплей з підсвічуванням, потужність двигуна - 2.0 к.с., швидкість - 0,8 - 12 км / год, пікова 14 км / ч, 15 тренувальних програм, скорочення амортизації здійснюється за рахунок еластомеру, полотна 400*1220мм, на рукоятках встановлені датчики пульсу, гідравлічне складання, доріжка оснащена масажером, системою м`якого падіння, опція MP3, максимальна вага користувача 100 кг) - арт SSS70115 шт.; Бігова електрична доріжка SSS702 (220В, 50-60 Hz., блакитний ЖК-дисплей з підсвічуванням, потужність двигуна - 2.5 к.с., швидкість - 1 - 14 км / ч, 15 тренувальних програм, скорочення амортизації здійснюється за рахунок еластомеру, полотна 450*1220мм, на рукоятках встановлені датчики пульсу, гідравлічне складання, доріжка оснащена масажером , системою м`якого падіння, опція MP3, максимальна вага користувача 100 кг) - ар т SSS70215 шт.

Країна виробництва - CN.

Торговельна марка - USA Style.

Виробник - XIAMEN EVERTOP FITNESS PRODUC TS CO., LTD.

Митна вартість товару визначена позивачем за ціною договору (основним методом).

Разом із вантажною митною декларацією, на підтвердження заявленої митної вартості декларант позивача подав Київській міській митниці ДФС наступні документи:

- Контракт на поставку № SPORTS-09/18 від 03.09.2018;

- Додаток № 2/1 від 17.01.2019 до Контракту на поставку № SPORTS-09/18;

- Інвойс №2077А/08718 від 17.01.2019;

- Коносамент (Bill of lading) № HLCUXM11901ARRD0 від 21.01.2019;

- Міжнародна товарно-транспортна накладна CMR№ 047673 від 23.03.2019;

- Сертифікат про походження товару № G30008 від 24.01.2019;

- Довідка, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 22.03.2019;

- переклад експортної декларації від 18.01.2019 № 80042752.

25.03.2019 Декларантом позивача було отримано від Київської міської митниці ДФС, електронний Запит [повідомлення], у якому зазначено, що за митною декларацією спрацювала система аналізу ризиків щодо здійснення перевірки правильності визначення митної вартості товарів. Декларантом не надано всіх документів щодо складових митної вартості, а саме документів що підтверджують вартість перевезення та відомостей щодо ціни, що фактично сплачена.

У зв язку з чим відповідач повідомив про необхідність надати:

- банківські та платіжні документи що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка- фактури;

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- акт виконаних робіт (надання послуг) чи заявка (якщо вони передбачені умовами договору);

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (договір стосовно здійснення страхування).

На вимогу відповідача позивачем додатково було надано наступні документи:

- Договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 17.10.2018 №0001;

- Договір на транспортно-експедиційне обслуговування (експортно-імпортних вантажів) від 21.07.2018 №SHZ-01.

Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів UА100010/2019/000068/2, відповідно до якого митну вартість товару №1 було скориговано за Резервним методом визначення митної вартості до рівня 51856,04 дол.США (вартість за одиницю 3,76 дол.США/кг.)

Відповідачем в оскаржуваному Рішенні зазначено, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зазначено в повідомленні від 25.03.2019 з вимогою стосовно надання додаткових документів).

У повідомленні від 25.03.2019 відповідачем зазначено, що за митною декларацією спрацювала система аналізу ризиків щодо здійснення перевірки правильності визначення митної вартості товарів. На момент митного оформлення декларантом не надано всіх відомостей щодо складових митної вартості, а саме документів, що підтверджують вартість перевезення та відомостей щодо ціни, що фактично сплачена. Надана довідка №б/н від 05.03.2019 не є документом, що підтверджує вартість перевезення. Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 документами, що підтверджують складові митної вартості в частині транспортування є: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, іцо підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка- фактури; а також документи, що можуть ідентифікувати особу, що забезпечила перевезення та на користь якої здійснюється оплата за такі перевезення (договір щодо перевезення, заявки якщо передбачено договором).

У зв`язку з прийняттям оскаржуваного Рішення 25.03.2019 відповідачем було видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску товарів № UА100010/2019/00589.

Позивач, вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 25.03.2019 №UA100010/2019/000068/2, звернувся до суду з цим позовом.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

За змістом частини 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частиною 6 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частинами 1-3 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Стаття 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Отже, митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, які зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта.

Ненадання витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 05.03.2019 по справі №815/143/17, від 09.04.2019 по справі №825/1575/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 МКУ перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення форматологічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МКУ.

На підставі п. 4 ст. 337 МКУ контроль із застосуванням системи управління ризиками це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі із використанням інформаційних технологій), поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань митної справи.

Також, глава 52 МКУ (ст.ст. 361, 362, 363) встановлює цілі застосування системи управління ризиками, її аналіз і об`єкти, діяльність митних органів з оцінки та управління ризиками. Автоматизована система управління ризиками застосовуєтьсямитними органами і функціонує на центральному рівні та є складовою частиною єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів. ЄАІС є державною власністю. Держателем, адміністратором ЄАІС та володільцем інформації в ЄАІС є Держмитслужба. Це визначається Положенням про Єдину автоматизовану інформаційну систему митних органів, порядок і умови застосування її систем, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 19.05.2023 № 263 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.07.2023 за №1132/40188).

Основними завданнями ЄАІС є: забезпечення виконання митних формальностей, передбачених законодавством України з питань митної справи; автоматизація процедур митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України у тому числі митного контролю після завершення митного оформлення, визначення форм та обсягів митного контролю, механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, сприяння захисту прав інтелектуальної власності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, прийняття рішень митними органами.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МКУ додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Так, згідно із зазначеними вище приписами, відповідачем був направлений запит позивачу щодо надання додаткових документів.

Згідно з вимогами п.2 ч .2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України має право упевнюватися в достовірності або точності будь - якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надав розширений пакет документів для підтвердження правильності та достовірності визначення ним митної вартості задекларованих товарів.

Щодо доводів митного органу, що документи, подані позивачем, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, то суд зазначає таке.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України подаються транспортні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Так, до транспортних документів можуть належати: рахунок-фактура, акт виконаних робіт від виконавця договору про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів, банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат.

Таким чином, законодавством не передбачений вичерпний та єдиний перелік документів, які підтверджують транспортні витрати імпортера при ввезенні товару. Основною вимогою законодавства до таких документів є наявність в них інформації щодо вартості перевезення оцінюваних товарів.

Судом встановлено, що підставою витребовування додаткових документів відповідно до частини 3 ст.53 МК України стало не визнання посадовою особою, яка здійснювала перевірку заявленої митної вартості, довідки про транспортні витрати як документу, що підтверджує витрати на перевезення.

Так, за правилами Incoterms, на умовах поставки FOB, продавець несе всі витрати та ризики до моменту, коли товари завантажуються на борт судна. Відповідальність продавця не закінчується в цьому пункті, за винятком випадків, коли товари "привласнюються до контракту", тобто вони "чітко відкладені або визначені іншим чином як договірні товари". Тому контракт FOB вимагає від продавця доставити товари на борт судна що призначається покупцем у спосіб, звичайний у конкретному порту, в цьому випадку продавець повинен також організувати експортне оформлення.

Отже, на умовах FOB, у вартість товару включені всі витрати по доставці товару на борт судна в тому числі - вартість тари, пакування, навантаження. На умовах FOB, у обов`язок покупця покладається за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого порту відвантаження. Отже, витрати понесені позивачем за митною територією України які не увійшли у вартість товару (складові митної вартості), на умовах FOB - це витрати на перевезення товару від порту навантаження до митної території України. Також за приписом частини 10 ст. 58 МК України передбачено що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

витрати на страхування цих товарів.

Отже, до складових митної вартості відносяться витрати, понесені покупцем до місця ввезення на митну територію України.

Правилами заповнення митної декларації, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. №599, а саме розділом III визначено, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Суд зазначає, що законодавством не встановлено вичерпного конкретного переліку документів, які повинен надати декларант для підтвердження витрат на транспортування товарів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у межах розгляду справи №804/16553/14 у постанові від 31.05.2019 дійшов висновку, що у разі, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами.

Отже, неврахування відповідачем довідки про транспортні витрати як документу, що підтверджує вартість перевезення оцінюваного товару до кордону України, є необгрунтованим.

Також суд ураховує, що додатково декларантом позивача для підтвердження витрат на транспортування, було надано: Договір №0001 від 17.10.2018 року транспортно-експедиційного обслуговування, який у сукупності з довідкою про транспортні витрати дають змогу перевірити числові значення складової митної вартості - вартість перевезення 36000,00 грн.

Що стосується вимоги відповідача надати банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно- експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; акт виконаних робіт (наданих послуг) чи заявка (якщо вони передбачені умовам и договору), суд зазначає таке.

Відповідно до п. 4.3 Договору№0001 від 17.10.2018 Замовник здійснює оплату за виконані перевезення протягом 5 (п яти) календарних днів з моменту отримання пакету документів та підписання сторонами акта виконаних робіт.

Як зазначає позивач, роботи з перевезення завершуються після митного оформлення, вивантаження та здачі порожнього контейнера у суднохідну лінію в м. Одеса.

Таким чином, на момент митного оформлення ані оплати, ані підписаного акту виконаних робіт (наданих послуг) бути не могло.

Ураховуючи те, що декларантом позивача було подано до митного оформлення Договір №0001 від 17.10.2018 та довідку про транспортні витрати (що підтверджується гр. 44 ВМД №UА100010/2019/324880 від 25.03.2019 (код класифікатора документів: 3007 - документ що підтверджує вартість перевезення товару) відповідач станом на час прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості мав у своєму розпорядженні усі дані, що підтверджували складову митної вартості - вартість перевезення товару.

Що стосується тверджень митного органу надати інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, суд зазначає таке.

Оскільки вартість товару за інвойсом відповідачем під сумнів не ставилась та визнавалась, то декларант позивача мав підтвердити лише вартість перевезення.

Що стосується вимоги відповідача надати страхові документи суд зазначає, що Декларантом Позивача було надано довідку про вартість транспортування вантажу від 22.03.2019, в якій зазначено що страхування вантажу не проводилося.

Щодо посилань відповідача на розбіжності у контракті №SHZ-01 на ТЕО (експортно-імпортних та транзитних вантажів) від 21.07.2018, суд зазначає таке.

Як вбачається з контракту №SHZ-01, Сторонами контракту є LONG SAIL INTERNATIONAL LOGISTICS CO. LTD та TOB «Експорт Юей».

Суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Декларант не повинен доводити факти що стосуються взаємовідносин третіх осіб між собою. Декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами, які, входять до митної вартості товарів. Сам по собі Контракт № SHZ-01 не містить відомостей про вартість перевезення, а отже не може підтвердити чи спростувати вартість перевезення.

Таким чином, висновок відповідача про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості товарів для визначення митної вартості товарів ввезених позивачем є необгрунтованим.

Також слід зазначити, що у оскаржуваному Рішенні (гр.33) відповідач зазначає, що оцінювані товари порівнювалися з МД від 07.03.2019 №UA 100010/2019/322558, №UA100010/2019/322562.

Проте слід зауважити, що порівняння було здійснено з товарами, які вже були скориговані (гр. 43) за резервним методом.

Тобто, порівняння оцінюваного товару було здійснено не з товарами, які поставлялися на митну територію України, а з товарами, які вже були скориговані відповідачем.

Крім зазначеного вище, суд зауважує, що відповідач посилається у запиті [повідомленні] на довідку №б/н від 05.03.2019 (яка не надавалась до митного оформлення). До митного оформлення Декларантом подавалась довідка №б/н від 22.03.2019, що узгоджується з ВМД №UA100010/2019/324880, де у графі 44 за кодом класифікатору документів « 3007 - документ що підтверджує вартість перевезення товару», зазначена довідка №б/н від 22.03.2019.

Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 року у справі №260/718/19 зауважив, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації САІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також, відповідно до п. 2.1. Правил, в разі здійснення коригування митної вар гості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Верховний Суд у постанові від 13.01.2022 у справі №520/11061/2020 зробив висновок, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів. Недоведення ознак подібності товарів та умов імпорту не дозволяє прирівнювати показники митної вартості таких товарів. Посилання у рішенні про коригування митної вартості лише на номери митних декларацій як на джерела цінової інформації не свідчить про належне обгрунтування митним органом можливості правоможності щодо митної вартості за резервним методом. Такі міркування суду першої інстанції узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 21 серпня 2018 року у справі №804/1755/17 та від 25 травня 2021 року у справі №520/10386/2020.

Однак, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що є порушенням ч. 2 ст. 55 МК України.

Таким чином, із зазначених у рішенні про коригування митної вартості товарів від 25.03.2019 №UA100010/2019/000068/2 обставин, жодна не вказує на наявність розбіжностей щодо визначення митної вартості товару.

Розбіжність - це відсутність однаковості у документах щодо митної вартості товару.

В той же час у зовнішньоекономічному договорі (контракті), митній декларації, інвойсі, які є основними документами, жодних розбіжностей у вартості, кількості чи інших даних щодо товару не міститься.

При цьому, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого декларантом товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися, як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що товар, який задекларовано однією особою, іншими особами розмитнювався за іншою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за резервним методом, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, з урахуванням того, що безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обгрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Відтак, ураховуючи викладене вище, суд зазначає, що відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про коригування митної вартості.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки наведених вище висновків суду не спростовують.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, рішення про коригування митної вартості товарів від 25.03.2019 №UA100010/2019/000068/2 є необґрунтованим та прийнятим без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим останнє підлягає скасуванню.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

VII. Розподіл судових витрат.

Платіжним дорученням від 28.08.2019 №58 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1921,00 грн. За таких обставин, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, судові витрати на оплату судового збору у розмірі 1921,00 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротоп Плюс" до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 25.03.2019 №UA100010/2019/000068/2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротоп Плюс" за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротоп Плюс", місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 8, офіс 24, .

Відповідач Київська митниця, місцезнаходження: 03124, місто Київ, бульвар Гавела Вацлава, будинок 8А, .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 24.07.2025.

Суддя О.В. Пасечнік