Справа № 440/8631/24
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 липня 2025 року

м. Київ

справа №440/8631/24

адміністративне провадження № К/990/30519/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №440/8631/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Норт, ЛТД» до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС у Полтавській області, утворене на правах відокремленого підрозділу ДПС України через підсистему «Електронний суд» 17.07.2025 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №440/8631/24, ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Норт, ЛТД» відмовити в повному обсязі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України, Верховний Суд виходить з наступного.

Так, керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень судом з`ясовано, що відкриваючи провадження у справі №440/8631/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Норт, ЛТД» до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС у Полтавській області щодо неприйняття вмотивованого рішення з приводу можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Норт, ЛТД» від 29.09.2022 за №29-09/2022; зобов`язання Головне управління ДПС у Полтавській області повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Норт, ЛТД» від 29.09.2022 за №29-09/2022 та прийняти вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкових обов`язків відповідно до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.08.2022 за №967/38303, Полтавський окружний адміністративний суд відніс цю справу до категорії справ незначної складності та дійшов висновку про можливість її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Полтавський окружний адміністративний суд рішенням від 11.12.2024 у справі №440/8631/24, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Норт, ЛТД» задовольнив. Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Норт, ЛТД» судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 3028,00грн та обґрунтовану частину витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, у сумі 1500,00грн. Повернув Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма «Норт, ЛТД» за рахунок коштів Державного бюджету України частину судового збору у сумі 3028,00грн, як надміру сплачений відповідно до платіжної інструкції №49 від 12.07.2024.

Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 18.06.2025 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 у справі №440/8631/24 в частині витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги скасував та прийняв в цій частині нову постанову, якою стягнув на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Норт, ЛТД» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 6000,00грн. В іншій частині рішення суду залишив без змін. Стягнув на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Норт, ЛТД» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 1500,00грн.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Механізм реалізації права на касаційне оскарження судового рішення в адміністративному судочинстві визначено Главою 2 Розділу ІІІ КАС України.

Статтею 328 КАС України врегульовано питання стосовно права на касаційне оскарження, за змістом частини першої якої учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Отже, за змістом наведених законодавчих приписів право на касаційне оскарження судового рішення мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, однак лише у визначених законом випадках.

У свою чергу, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Частиною шостою статті 12 КАС України визначено перелік категорій справ незначної складності, який не є вичерпним. При цьому за змістом пункту 10 названої норми процесуального закону, для цілей цього Кодексу, справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави вважати, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

У цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги пункту 20 частини першої статті 4, частин четвертої та шостої статті 12, частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору ця справа належить до категорії справ незначної складності.

Оцінивши характер спірних правовідносин, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи Верховний Суд установив, що станом на час звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Норт, ЛТД» до суду з цим позовом, предмет спору в справі №440/8631/24 не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, а ця справа є дійсно справою незначної складності.

А тому, зважаючи на характер спірних правовідносин, предмет доказування та суб`єктний склад її учасників, а також враховуючи, що предмет спору цієї справи не містить ознак, за яких її не можна було б розглядати за правилами спрощеного провадження, Верховний Суд дійшов висновку, що вищезгадану касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Утім, випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не встановлено.

Обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України в касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються зі змісту поданих скаржником матеріалів.

За змістом пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням того, що оскаржувані Головним управлінням ДПС у Полтавській області, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України судові рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обставини, які виключають відмову у відкритті касаційного оскарження у справі незначної складності не встановлені, а скаржником їх наявність не доведена, тому Верховний Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження за поданою у цій справі касаційною скаргою.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу ДПС України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025 у справі №440/8631/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Норт, ЛТД» до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді І.Я. Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова