Справа № 200/4390/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року справа №200/4390/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гайдар А.В., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 200/4390/24 (головуючий І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через представника Дементьєву Л.В. звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення № 92 від 19.06.2024, зобов`язати зарахувати до спеціального страхового стажу період роботи з 17.06.2003 по 31.12.2015 на посаді директора Районної централізованої бібліотечної системи, з 04.01.2016 по 01.12.2021 на посаді керівника (директора) комунального закладу Слов`янської районної ради Донецької області Слов`янська районна централізована бібліотечна система, з 02.12.2021 і досі на посаді виконуючого обов`язки директора Комунального закладу Слов`янської міської ради Слов`янська міська бібліотечна система; зобов`язати нарахувати та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що у зв`язку з набуттям права на отримання пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення вона має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій. Проте відповідач своїм рішенням відмовив у виплаті зазначеної допомоги в зв`язку з відсутністю займаної позивачем посади в переліку професій і посад, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 та неналежності організації до переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту. Позивач вважає прийняте рішення протиправним та наполягає на задоволенні позовних вимог оскільки працювала в закладах комунальної форми власності, що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 200/4390/24 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області у призначенні грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 17.06.2003 по 31.12.2015, та з 04.01.2016 до моменту призначення пенсії до спеціального страхового стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до Переліку професій і посад, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області прийняти рішення про нарахування і виплату ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти пенсій за віком станом на день призначення пенсії, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу представником позивача висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , є отримувачем пенсії з 02.04.2024, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком згідно Закону України від 09.03.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон).

11 червня 2024 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних розмірів призначеної пенсії.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області прийняте рішення № 92 від 19.06.2024, яким відмовлено у призначенні грошової допомоги на підставі пункту 7-1 Перехідних положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Відмова мотивована тим, що періоди роботи з 17.06.2003 по 31.12.2015, та з 04.01.2016 по момент призначення пенсії не враховано до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, оскільки в переліку професій і посад, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, відсутня посада директора (або керівника) бібліотеки (або бібліотечної системи). Крім того Слов`янська районна централізована система, як сказано в довідці, підпорядковується відділу культури та туризму Слов`янської районної державної адміністрації і не відноситься до переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту.

Позивачем до заяви додані довідки на підтвердження відповідного стажу роботи, а саме:

№ 12 від 07.05.2024 про стаж роботи на посаді завідувача Билбасівської міської бібліотеки для дорослих Слов`янської централізованої бібліотечної системи з 11.03.1986 по 14.06.2003;

№ 11 від 17.05.2024 за період роботи на посаді директора Районної централізованої бібліотечної системи з 17.06.2003 по 31.12.2015;

№ 79/01-27 від 13.05.2024 за період роботи на посаді керівника (директора) комунального закладу Слов`янської районної ради Донецької області Слов`янська районна централізована бібліотечна система з 04.01.2016 по 01.12.2021;

№ Л/55-е від 16.05.2024 за період роботи на посаді виконуючого обов`язки директора КЗ Слов`янської міської ради Слов`янська міська бібліотечна система з 02.12.2021 і досі.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , заведеній 01.09.1981, позивач працювала з 11.03.1986 старшим бібліотекаром Билбасівської міської бібліотеки, з 01.05.2001 по 14.06.2003 переведена завідуючою; з 17.06.2003 по 31.12.2015 прийнята директором Районної централізованої бібліотечної системи; з 04.01.2016 по 01.12.2021 призначена керівником (директором) комунального закладу Слов`янської районної ради Донецької області Слов`янська районна централізована бібліотечна система; а з 02.12.2021 призначена на посаду виконуючого обов`язки директора КЗ Слов`янської міської ради Слов`янська міська бібліотечна система.

Вважаючи протиправним прийняте рішення позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та механізм її виплати визначається Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191 (надалі по тексту - Порядок).

Вимоги п.5, п.6 та п.7 Порядку передбачають, що грошова допомога надається особам, яким, починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Згідно з п.2 Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е і ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років.

Зміст Розділу 1 Освіта Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 (надалі по тексту - Перелік закладів і установ) в частині Найменування закладів і установ містить зазначення Бібліотеки, а в частині Найменування посад містить зазначення Завідуючі, бібліотекарі, при цьому зміст п. 2 Примітки даного нормативно-правового акта визначає, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України Про бібліотеки і бібліотечну справу бібліотека - інформаційний, культурний, освітній заклад (установа, організація) або структурний підрозділ, що має упорядкований фонд документів, доступ до інших джерел інформації та головним завданням якого є забезпечення інформаційних, науково-дослідних, освітніх, культурних та інших потреб користувачів бібліотеки.

При цьому, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд погоджує доводи представника позивача стосовно тотожності посад директор та завідувач відповідно до Національного класифікатора України Класифікатор професій ДК 003:2010, затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 № 327, як так, що є керівними посадами.

Отже, враховуючи зазначене, робота позивача в спірний період з 17.06.2003 по 31.12.2015, та з 04.01.2016 до моменту призначення пенсії підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до Переліку професій і посад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

Враховуючи вимоги п.2 Примітки Переліку закладів і установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909, в площині дії п.2 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191, за змістом яких до страхового стажу, що визначає право на виплату відповідної грошової допомоги - зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на відповідних посадах незалежно від форми власності або відомчої належності таких закладів і установ, беручи до уваги те, що право на отримання відповідної грошової допомоги не залежить та не пов`язується із призначенням саме пенсії за вислугу років, а є окремим правовим механізмом відповідної соціальної виплати, який також може реалізовуватись при призначенні пенсію за віком.

Аналогічна позиція була висловлена у постанові Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 127/9277/17.

Беручи до уваги, що позивач у цій справі працювала в бібліотеці на посадах бібліотекара, завідуючої та керівника (директора), раніше не одержувала пенсію, має достатній трудовий стаж роботи в цьому закладі понад 30 років, зважаючи на правовий висновок Верховного Суду у справі № 127/9277/17, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на отримання грошової допомоги при виході на пенсію, яка передбачена пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV.

Отже, відповідачем необґрунтовано зроблено висновок про не зарахування до спеціального стажу спірних періодів позивачки та відмовлено в призначенні та виплаті грошової допомоги в розмірі 10 пенсій, як працівнику освіти. Тому суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ у Київській області № 92 від 19.06.2024 щодо відмови ОСОБА_1 призначити та виплатити грошову допомогу відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стосовно наявності у відповідача дискреційних повноважень, суд зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова може.

Проте, умовами для призначення допомоги, яка є предметом спору, законодавство визначає конкретно визначені матеріально-правові факти, а не вільний розсуд (дискрецію) пенсійного органу.

Вирішуючи позовну вимогу про призначення та виплату позивачці грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, судом першої інстанції зазначено, що за матеріалами справи розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивачки здійснювало Головне управління ПФУ у Київській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.

З огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення її прав, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав покласти обов`язок щодо призначення грошової допомоги позивачці саме на Головне управління ПФУ у Київській області, як орган, що фактично розглядав її заяву та припустився порушення права.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ПФУ у Київській області № 92 від 19.06.2024 та зобов`язання за заявою позивача від 11 червня 2024 року прийняти рішення про виплату грошової допомоги при виході на пенсію, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV та зарахування до спеціального стажу відповідного періоду роботи позивача період з 17.06.2003 по 31.12.2015, та з 04.01.2016 по момент призначення пенсії.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 200/4390/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2024 року у справі № 200/4390/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 24 липня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді А.В. Гайдар

І.В. Сіваченко