Справа № 560/11193/25
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 липня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

розглянувши заяву в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними, скасування розпорядження та п. 17 наказу від 25.04.2025 № 87,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати розпорядження управління Служби Безпеки України в Хмельницькій області розпорядження від 03.04.2025 р. №74д про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 17 наказу Командувача Сил підтримки Збройних Сил України від 25 квітня 2025 року №87.

Ухвалою від 07.07.2025 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників.

Цією ж ухвалою витребував у військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії:

- доказів ознайомлення (повідомлення) ОСОБА_1 з розпорядженням від 03.04.2025 р №74д про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці та з пунктом 17 наказу Командувача Сил підтримки Збройних Сил України від 25 квітня 2025 року №87;

- матеріалів службової перевірки в серпні 2024 року стосовно ОСОБА_1 ;

- матеріалів службового розслідування стосовно ОСОБА_1 в травні 2025 року;

- переліку режимних приміщень (зон. територій) військової частини НОМЕР_1 .

Ухвалою від 18.07.2025 суд залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху. Надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду, із зазначенням інших підстав для його поновлення та наданням доказів поважності причин його пропуску.

В цій ухвалі суд, зокрема зазначив, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №108 від 07.04.2025 Майору ОСОБА_1 , помічнику командира частини - начальнику служби охорони державної таємниці з 07 квітня 2025 року скасувати доступ до державної таємниці за формою "Особливої важливості", "Цілком таємно", "Таємно" в межах функціональних обов`язків на посаді помічника командира частини - начальника служби охорони державної таємниці та припинити виплату грошової надбавки у розмірі 60% до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень і надбавки за безперервний стаж в шифрувальній роботі в розмірі 20%. Підстава: лист начальника Управління Служби Безпеки України у Хмельницькій області №72/26/16-1763 від 03.04.2025 (вх. №44 дек від 07.04.2025).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №109 від 08.04.2025 у зв`язку із скасуванням доступу до державної таємниці, майора ОСОБА_1 з 08 квітня 2025 року допустити до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою начальника групи цивільно-військового співробітництва до прийняття кадрового рішення.

Підстава: лист начальника Управління Служби Безпеки України у Хмельницькій області №72/26/16-1763 від 03.04.2025 (вх. №44 дск від 07.04.2025), рапорти майора ОСОБА_1 (вх. №1560 та №1561 від 08.04.2025).

Також в матеріалах, наданих військовою частиною НОМЕР_1 містяться самі рапорти ОСОБА_1 від 08.04.2025.

Окрім того, відповідно до рапорту позивача від 30.04.2025 останній справи та посаду начальника групи цивільно-військового співробітництва штабу прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою.

З аналізу вищенаведеного слід дійти висновку про те, що позивачу ще у квітні 2025 року було достеменно відомо про наявність оскаржуваних індивідуальних акті, а також відомо про правові підстави їх прийняття.

А тому, звернення представника позивача із адвокатським запитом чи звернення позивача із рапортом від 03.06.2025 року та надання 09.06.2025 року відповіді на цей рапорт не змінює моменту, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в цьому випадку.

На виконання вимог ухвали від представника позивача 23.07.2025 до суду надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій зазначає наступні підстави для поновлення строку звернення до суду.

Вказує, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією рф, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду. Зазначає, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, учасником бойових дій, який виконує свій конституційний обов`язок по захисту Батьківщини та проходить військову службу в умовах правового режиму воєнного стану, що має особливий характер та умови. Зважаючи на особливості проходження військової служби в умовах стану позивач не має можливості вільно розпоряджатись своїм часом, що суттєво ускладнює та обмежує доступ до правової допомоги. Крім того, проходження військової служби в умовах воєнного стану спричиняють такі стани, в яких фізично та психологічно неможливо займатись приватними справами. З метою спроби реалізації свого права на звернення до суду після настання спірних фактичних правовідносин, позивач звертався 22 квітня 2025 року через застосунок «Армія+» до командира військової частини із рапортом про надання мені відпустки, але резолюцією від 26 квітня 2025 року вказаний рапорт погоджений не був, відпустка позивачу надана не була.

Також представник позивача вважає, що оскарження розпорядження УСБУ в Хмельницькій області про припинення допуску до державної таємниці не є спором з приводу проходження публічної служби, оскільки позивач не є співробітником УСБУ в Хмельницькій області. Отже, на думку представника позивача оскарження цього розпорядження може відбуватись у встановлені ч.2 ст.122 КАС України строки протягом шести місяців з дня, коли особа довідалась або повинна була довідатись про порушення своїх прав.

Надаючи оцінку підставам, зазначеним у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до положень статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як свідчить зміст позовної заяви, позивач оскаржує розпорядження управління Служби Безпеки України в Хмельницькій області розпорядження від 03.04.2025 р. №74д про скасування ОСОБА_1 допуску до державної таємниці та пункт 17 наказу Командувача Сил підтримки Збройних Сил України від 25 квітня 2025 року №87.

Отже, вказаний спір виник у зв`язку із проходженням позивачем публічної служби.

Тому спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45).

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

У пункті 53 рішення від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄЄСПЛ) зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету, за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства»).

Суд зазначає, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022. На теперішній час строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Питання поновлення строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку звернення до суду у всіх абсолютно випадках.

Посилання позивача, як на причину пропуску строку звернення до суду у зв`язку із введеним в Україні воєнного стану, суд уважає необґрунтованим, оскільки із вказаної заяви не зрозуміло, як саме воєнний стан вплинув на неможливість подання позовної заяви до суду, в межах установленого Законом місячного строку, що унеможливило укладання угоди з адвокатом.

З тієї ж причини суд не бере до уваги доводи позивача щодо відмови у задоволенні рапорту про надання відпустки, оскільки необхідні процесуальні дії можуть вчинятися від імені представника, за відсутності можливості у позивача самостійно брати участь у судовому процесі чи вчиняти інші дії, спрямовані на захист порушеного права.

Суд зауважує, що позивач міг безперешкодно реалізувати своє право на звернення до суду в межах встановленого законом строку звернення як шляхом подання позовної заяви безпосередньо через канцелярію суду, так і шляхом направлення позовної заяви до суду по пошті або через систему "Електронний суд".

З матеріалів поданого клопотання не слідує, що позивач або його представник мали обмеження для пересування, роботи поштового та електронного зв`язку, тощо, які б унеможливили чи ускладнили звернення позивача з цим позовом, що також вказує на те, що несвоєчасне подання позову до суду мало суб`єктивні причини та залежало від волі та дій позивача.

Позивачем не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до суду протягом встановленого законом строку, а наведені позивачем обставини носять суб`єктивний характер та не є достатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Зважаючи на викладене, суд визнає неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказані позивачем у заяві про поновлення процесуального строку.

Відповідно до ч. 15 ст. 171 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно з ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про те, що позовну заяву необхідно залишити без розгляду.

Керуючись частиною 15 статті 171, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 з цим адміністративним позовом.

Позов ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування розпорядження, пункту наказу - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя В.К. Блонський