Справа № 320/21208/25
Суддя: Вісьтак М.Я.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

23 липня 2025 року 320/21208/25

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Вісьтак М.Я., суддів: Войтовича І.І. та Саса Є.В., за участі секретаря судового засідання Полякової А.В.,

представника відповідача Кабінету Міністрів України Борискевич Ю.В.,

представника відповідача Міністерства економіки України Івашковського Д.В.,

представника відповідача Фонду державного майна України Руденко К.М.,

представника відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирських областях Заруцької І.В. - у режимі відеоконференції,

позивач, предстаник позивача: не з`явилися;

представник третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Національної академії аграрних наук України: не з`явився;

представник третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державного підприємства "Рихальське": не з`явився.

розглянувши у приміщенні Київського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства економіки України, Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирських областях, третя особа, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: Національна академія аграрних наук України та третя особа, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державне підприємство "Рихальське" про визнання протиправним та скасування акту органу державної влади, визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів Фонду державного майна України,

в с т а н о в и в:

Зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України, Міністерства економіки України, Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирських областях, третя особа, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: Національна академія аграрних наук України та третя особа, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державне підприємство «Рихальське» про визнання дій протиправними та скасування рішення, у якому просить суд:

-визнати протиправними дії Мінекономіки щодо підготовки та подання до Кабінету Міністрів України проєкту розпорядження від 11.08.2023 року № 697-р «Деякі питання управління об?єктами державної власності» в частині передання єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України» (теперішня назва Державне підприємство Рихальське) із сфери управління Національної державного майна. академії аграрних наук України до сфери управління Фонду державного майна;

-визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.08.2023 року № 697-р «Деякі питання управління об?єктами державної власності» в частині передання єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Дослідне господарство «Рихальське» Інституту сільського господарства Полісся Національної академії аграрних наук України» (теперішня назва Державне підприємство Рихальське) із сфери управління Національної академії аграрних наук України до сфери управління Фонду державного майна;

-визнати незаконним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 10.02.2025 № 209 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 року № 1 «Про затвердження переліку об?єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» (із змінами), в частині включення до переліку об?єктів приватизації, що підлягають приватизації, єдиного майнового комплексу державного підприємства «Рихальське»;

-визнати незаконним та скасувати наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях від 20.02.2025 року № 57 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства «Рихальське» у частині включення до переліку об?єктів приватизації, що підлягають приватизації, єдиного майнового комплексу державного підприємства «Рихальське».

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження колегією суддів Київського окружного адміністративного суду. Розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання на 16.06.2025.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.06.2025 клопотання представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирських областях про участь у судовому засіданні Заруцької Інни Валентинівни в режимі відеоконференції ухвалено задовольнити.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 ухвалено відкласти підготовче судове засідання на 23.07.2025 о 10 год. 00 хв. у зв`язку із неявкою позивача, а також його представника та визнати явку позивача ОСОБА_1 обов`язковою.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - Карпенко Віктора Костянтиновича про проведення судових засідань в режимі відеоконференції у справі № 320/21208/25 відмовлено.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 ухвалено клопотання представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирських областях про участь у судовому засіданні Заруцької Інни Валентинівни в режимі відеоконференції задовольнити.

У підготовче судове засідання, яке відбулось 23.07.2025 позивач Радчук М. В., явку якого суд визнав обов`язковою, про час, дату та місце проведення якого він був належним чином та завчасно повідомлений, повторно не з`явився. Клопотання про відкладення розгляду справи або її розгляд за його відсутності не подав, причин неявки суду не повідомив.

Представник позивача Карпенко В. К., будучи належно та завчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду адміністративної справи у підготовче засідання також не з`явився.

У підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 23.07.2025, колегією суддів поставлено на обговорення питання про залишення позову без розгляду відповідно до п.4 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник відповідача Кабінету Міністрів України Борискевич Ю.В. проти залишення позову без розгляду не заперечила.

Представник відповідача Міністерства економіки України Івашковський Д.В. не висловив заперечень щодо залишення позову без розгляду.

Представник відповідача Фонду державного майна України Руденко К.М. не заперечила проти постановлення ухвали про залишення позову без розгляду.

Представник відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирських областях Заруцької І.В., підтримала залишення позову без розгляду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Національної академії аграрних наук України, будучи належно та завчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду адміністративної справи у підготовче засідання не з`явився.

Представник третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державного підприємства "Рихальське", будучи належно та завчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду адміністративної справи у підготовче засідання не з`явився.

Вирішуючи питання про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду, керуючись положеннями статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не з`являвся у підготовчі судові засідання, призначені на 16 червня 2025 року та 23 липня 2025 року, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце їх проведення. Клопотання про відкладення розгляду справи чи її розгляд за його відсутності суду не подавав, причин неявки не повідомляв.

Встановлено, що про підготовче судове засідання, призначене на 16 червня 2025 року, позивача ОСОБА_1 було повідомлено повісткою про виклик до суду, надісланою на адресу: АДРЕСА_1 . У зазначеній повістці позивача було також попереджено про наслідки неприбуття за викликом до суду, передбачені статтями 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України.

У матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що повістку про виклик ОСОБА_1 отримав особисто 27 травня 2025 року, що підтверджується його власним підписом.

Крім того, як зазначалося вище, ухвалою суду від 16 червня 2025 року підготовче судове засідання було відкладено на 23 липня 2025 року о 10 годині 00 хвилин, а явку позивача ОСОБА_1 визнано обов`язковою.

Зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 отримав 08 липня 2025 року, що підтверджується копією трекінгу АТ «Укрпошта». Відтак, позивач вважається належним чином повідомленим.

Суд бере до уваги подане стороною позивача клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. Однак, як зазначено в ухвалі суду від 16 червня 2025 року, відповідно до положень статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи або його представник має право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, за винятком випадків, коли його явку визнано обов`язковою. З огляду на це, суд не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді справи та застосовані норми права.

Згідно з ч. 2 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст.124 Кодексу адміністративного судочинства України, судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою. Судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється: 1) за наявності в особи електронного кабінету - шляхом надсилання повістки до її електронного кабінету; 2) за відсутності в особи електронного кабінету - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Нормами ч. 11 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Згідно ч.5 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених ч.5 ст.205, п.4 ч.1 ст.240 Кодексу адміністративного судочинства України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов: а) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання; б) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності; в) неявка позивача в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки; г) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.

Загальнообов`язкові процесуальні правила ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України є своєрідною формою реалізації гарантій особи (кожного) на звернення до суду за захистом свого порушеного права чи обмеження свобод. У них презюмується те, що кожен, хто звертається до суду за захистом свого права, відповідно до принципів верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності і відкритості судового процесу, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, буде активним учасником судового провадження, зможе безпосередньо чи опосередковано через свого представника отримати судовий захист свого права.

Правила цієї статті встановлюють умови та підстави, які спрямовані не те, щоб учасники судового процесу й, зокрема, суд не могли свавільно обмежити право особи на судовий розгляд справи по суті заявлених вимог через ухвалення будь-якого виду судового рішення, що припинить провадження у справі. Водночас правила цієї статті прописують наслідки та умови, які можуть настати для особи, яка не дотримується правил (процесу) судового провадження.

Частина 5 цієї статті сконструйована таким чином, що дає суду можливість не розглядати позовну заяву особи і повернути її без розгляду позивачу, що має вигляд застосування до особи, яка ініціювала позовне провадження, своєрідної форми відповідальності за дії, пов`язані з неявкою на засідання суду. Логіка цих норм така, що якщо позивач два і більше разів не з`явився в судове засідання на судові виклики, не повідомив причин неявки й не висловив свою позицію щодо можливості розгляду справи без його участі, не постав перед судом і не переконав його у тому, що відповідач щодо нього чинив протиправно чи незаконно, то тоді такими діями він фактично сигналізує про небажання розгляду спору.

Законодавче формулювання ч.5 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України «… якщо неявка перешкоджає розгляду справи» означає, що суд може розглянути позов по суті, однак не зобов`язаний цього робити. Це законодавче формулювання змістовно викладено у вигляді умови, яка в кожному конкретному випадку (правовій ситуації, казусові) повинна оцінюватися окремо в межах відповідних спірних правовідносин, які диктують її застосування.

Подібна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №9901/949/18.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до п.8 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Тому, будучи ініціатором судового розгляду, позивач, у першу чергу, має активно, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані. При цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи та дотримання процесуальних строків.

Оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, проте до суду не прибув, представник останнього особисто не з`явився, зазначене свідчить про неналежне виконання обов`язків сторони позивача, встановлених ст.44 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі №1.380.2019.003041.

У силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

У рішенні по справі «Варбанов проти Болгарії» (Varbanov v. Bulgaria), №31365/96, пункт 36, ECHR 2000-X) Європейський суд з прав людини підкреслив, "що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та мати розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями".

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач. Так, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії», суд зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання".

Окрім цього, у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово акцентував, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу "сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки".

Відповідальність за швидке здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на державні судові органи. Однак, розумність тривалості судового провадження залежить не тільки від складності справи, її обставин та предмета спору, але і поведінки сторін.

Згідно з пунктом 47 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бараона проти Португалії», розумність тривалості розгляду повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформульованих у практиці Суду, зокрема, комплексності справи, поведінки заявника і відповідних державних органів.

Аналогічна позиція викладена в інших рішеннях Європейського суду з прав людини, в яких тривалі строки розгляду вважалися розумними: з урахуванням складності справ (Рішення Хосце проти Нідерландів, 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік); з урахуванням неналежної поведінки заявника («Чирикоста та Віола проти Італії», 1995 рік).

Висновки суду.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, двічі не з`явився у підготовчі засідання, не повідомивши суду причин своїх неявок, суд вважає, що подальший розгляд справи за відсутності останнього є неможливий.

Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Колегія суддів вважає, що неявки позивача у підготовчі засідання перешкоджають розгляду справи та можуть свідчити про небажання підтримувати заявлені позовні вимоги або втрату інтересу до них, так, неодноразове відкладення підготовчих засідань спричиняють затягування розгляду і вирішення справи по суті.

Так, з огляду на приписи ч. 3 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Частиною 5 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Оскільки суд залишає позовну заяву без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям в судове засідання, то судовий збір поверненню не підлягає

З огляду на зазначене, керуючись статтями 240, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства економіки України, Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирських областях, третя особа, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: Національна академія аграрних наук України та третя особа, яка не заявляє самосійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державне підприємство "Рихальське" про визнання протиправним та скасування акту органу державної влади, визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування наказів Фонду державного майна України - залишити без розгляду .

Копію ухвали направити (видати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженнні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного ухвали.

Головуючий суддя Вісьтак М.Я.

Суддя Войтович І.І.

Суддя Сас Є.В.