Справа № 500/6573/24
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/6573/24 пров. № А/857/5142/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Носа С.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року (головуючої судді Подлісної І.М., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Тернопіль повний текст рішення складено 09.01.2025) у справі № 500/6573/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду із позовом в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, №-2024-1 від 02.05.2024 року та №-2024-2 від 28.05.2024 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про призначення (надання) їй житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг та прийняти рішення з урахуванням висновків суду та правової оцінки наданої судом у судовому рішенні з дати первинного звернення.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права мотивуючи тим, що згідно поданої заяви від 15.04.2024 позивачці відмовлено у призначенні житлової субсидії, оскільки договір реструктуризації послуг теплопостачання укладено 11.04.2024, тому право на призначення житлової субсидії наступає з 01.05.2024. Вдруге із заявою про призначення субсидії позивачка звернулась 14.05.2024, однак до заяви не було долучено договору реструктуризації за послугу теплопостачання, тому позивачці відмовлено у призначенні субсидії, відповідно для призначення субсидії позивачці було рекомендовано звернутись із новою заявою і декларацією про доходи та витрати осіб, за призначенням субсидій до відділу обслуговування громадян (сервісний центр) територіального органу Пенсійного фонду України та документами, що підтверджують сплату заборгованості, або укладення договору про її реструктуризацію.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено доказами, які є в матеріалах справи, що позивач дізнався, що прийнято рішення про відмову у призначенні житлової субсидії за її заявами, 02.05.2024 року та 28.05.2024 року. Однак, без детального обґрунтування причини відмови у призначенні субсидій та надання їй належного примірника таких рішень лише із зазначенням причини таких відмов. З огляду на викладене, для того щоб дізнатися мотиви прийняття зазначених рішень Позивач подала інформаційний запит до Відповідача з проханням роз`яснити мотиви їх прийняття та чи оцінювався наданий договір про реструктуризацію заборгованості при прийнятті оскаржуваних рішень. 13.07.2024 року Позивачем отримано відповідь за № 1900-0202-8/33401 від 05.07.2024 року де Відповідач роз`яснює підстави прийняття рішень про відмову в призначенні субсидій та надає їх примірники.

Відповідач отримав договір про реструктуризацію разом із заявою від 15.04.2024 року, а отже відповідач в силу положень пункту 14 Положення №848 мав призначити Позивачу субсидію з 01.05.2024 тобто з місяця, що настає за тим, у якому до уповноваженого органу надійшло документальне підтвердження укладення договору про її реструктуризацію про що визнає у власній відповіді за № 1900-0202-8/33401 від 05.07.2024 року. Однак, Відповідач своїм рішенням №-2024-1 від 02.05.2024 року взагалі відмовив у призначенні субсидії.

Якщо протягом двох місяців з дати отримання повідомлення про відмову в призначенні житлової субсидії громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або уклав договір про її реструктуризацію, або оскаржив наявність заборгованості в судовому порядку, житлова субсидія призначається з початку такого періоду (пункт 82 Положення № 848), то субсидія призначається з місяця, що настає за тим, у якому до уповноваженого органу надійшло документальне підтвердження укладення договору про її реструктуризацію.

Проте, Позивач 22.07.2024 року звернулась із заявою про долучення документів, а саме договору про реструктуризацію протягом двомісячного строку як це передбачено законодавством, а отже Відповідач мав призначити субсидію навіть з місяця, що настає за тим, у якому до уповноваженого органу надійшло повторне документальне підтвердження укладення договору про реструктуризацію заборгованості, однак взагалі проігнорував вказану заяву та направив відповідь про необхідність повторного подання документів.

Таким чином, наявність договору про реструктуризацію заборгованості в силу вимог законодавства є достатньою підставою для того щоб призначити субсидію, оскільки заборгованість, що реструктуризується буде погашена.

Одночасно, у пакеті документів до заяви від 15.04.2024 року на призначення субсидій було подано Договір реструктуризації заборгованості за послуги постачання теплової енергії та гарячого води для пред`явлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 01.04.2024, згідно якого Позивач та Постачальник послуг з опалення реструктизують заборгованість згідно встановленого графіку. Отже, правових підстав для відмови в призначені субсидій з підстав наявності заборгованості не було, оскільки у Відповідача на момент прийняття оскаржуваних рішень був наявний документ з розстрочення погашення заборгованості, а рішення про відмову в призначенні субсидії прийняте 02.05.2025 в той час, як сам Відповідач визнає про виникнення права на призначення субсидії у Позивача з 01.05.2024 року (відповідь Головного управління ПФУ в Тернопільській області від 05.07.2024 за №6677-6535/М-02/8-1900/24 та від 09.08.2024 за №6677-6535/М-02/8-1900/24), але останній прийняв протиправне рішення про відмову в призначенні субсидії вже після зазначеної дати.

При цьому, Положення не визначає обов`язку повторного надання Заявником документального підтвердження укладення договору про реструктуризацію, а зазначає про те, що субсидія призначається з місяця, що настає за тим, у якому до уповноваженого органу надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію. Таким чином і друге рішення Відповідача від 28.05.2024 року за № -2024-2 прийняте в порушення вимог чинного законодавства. Оскільки, як вбачається із зазначеної вище відповіді на Інформаційний запит позивача таке рішення про відмову в призначенні субсидії було прийняте з причини нібито не подання зазначеного договору про реструктуризацію, що чинне законодавство не вимагає оскільки така інформація уже наявна та підтверджено факт укладення такого договору.

Не погодившись із протиправним рішенням відповідача позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначаються Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 №2017-111 (далі - Закон №2017-111).

Відповідно до ст. 5 Закону №2017-111 державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України.

Згідно ст. 9 Закону №2017-111 до державних соціальних нормативів, серед іншого, належать, соціальна норма житла та соціальні нормативи користування комунальними послугами, з оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії громадянам.

Приписами п. 7 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 19.11.2017 №2189-VIII (далі Закон №2189-VIII) визначено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належить встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово- комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.

Статтею 5 Закону №2189-VIII визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходам.

Умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій: щомісячної житлової субсидії на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також житлово-комунальних послуг, а саме: - житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; - комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами визначає Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №848 від 21.10.1995 (далі - Положення №848).

Відповідно до п.1 Положення №848 це Положення визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій: щомісячної житлової субсидії на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також житлово-комунальних послуг, а саме: - житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; - комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами; - щомісячної житлової субсидії на оплату абонентського обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, а також витрат на управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний (житловий) кооператив (далі - об`єднання), та витрат на комунальні послуги в такому будинку; - житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива один раз на рік.

Згідно п.2 Положення №848 головним розпорядником коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є: - Пенсійний фонд України; - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (військових адміністрацій) (далі - регіональні органи соціального захисту населення); - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

Відповідно до п. 3 Положення №848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою вразливим споживачам житлово-комунальних послуг - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги, витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку. Суми призначеної, але не виплаченої у зв`язку із смертю одержувача житлової субсидії виплачуються одному із членів домогосподарства, з урахуванням яких призначалася субсидія, за письмовим зверненням такої особи, поданим протягом трьох місяців після смерті одержувача.

Пунктами 4 та 5 Положення №848 передбачено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово- комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 №1156 Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії.

Згідно з абз. 1 п. 6 Порядку №848 субсидія призначається одному з членів домогосподарства, на якого відкрито особовий рахунок за місцем реєстрації. В окремих випадках на підставі рішень районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій та виконавчих органів міських і районних рад або утворених ними комісій та актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства субсидія може призначатися іншій особі, зареєстрованій у житловому приміщенні (будинку), а також індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію, але які сплачують вартість одержуваних житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 7 Порядку №848 субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу. Кількість осіб визначається на початок місяця, в якому надійшло звернення за призначенням субсидії.

Пунктом 9 Положення №848, серед іншого, передбачено, що призначення житлових субсидій здійснюється: до 30 листопада 2022 р. включно - структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення); починаючи з 1 грудня 2022 р. - органами Пенсійного фонду України.

Тобто з 01 грудня 2022 року повноваження щодо призначення, нарахування і виплати житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг передано органам Пенсійного фонду України.

Відповідно до п.12 Порядку №848 субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного (за останні шість місяців або два квартали, що передують місяцю звернення за призначенням субсидії) сукупного доходу осіб, зазначених у пункті 7 цього Положення, а для придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива - на основі річного за попередній календарний рік.

Згідно п. 43 Положення №848 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або тимчасовим посвідченням громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортним документом іноземця або документом, що посвідчує особу без громадянства, посвідкою на постійне/тимчасове проживання, посвідченням біженця або іншим документом, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), подає: заяву; декларацію; довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДПС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом уповноваженого органу у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (у разі наявності); договір наймання (оренди) житла (у разі наявності); рішення суду (в разі наявності); інші документи, які не передбачені цим пунктом, але відповідно до цього Положення необхідні для розгляду питання по суті (у разі потреби).

Зазначені документи подаються структурному підрозділу з питань соціального захисту населення, посадовим особам виконавчого органу, центру надання адміністративних послуг за зареєстрованим/задекларованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання), органу Пенсійного фонду України - незалежно від місця проживання.

Згідно п. 44 Положення №848 заява та декларація можуть бути надіслані поштою або в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України, мобільний додаток Пенсійного фонду України або Портал Дія, офіційний веб-сайт Мінсоцполітики або інтегровані з ними інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також інформаційні системи Мінсоцполітики (з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису).

Відповідно до п. 60 Положення №848 уповноваженим органом протягом 10 календарних днів з дня подання зазначених документів та отримання інформації відповідно до пункту 50 цього Положення приймається рішення про: призначення житлової субсидії; непризначення житлової субсидії (у разі, коли за результатами розрахунку житлової субсидії її розмір має нульове або від`ємне значення); відмову в призначенні житлової субсидії.

Уповноважений орган не призначає (не розраховує) житлову субсидію на житлово- комунальні послуги, що надаються управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг, які не подали відомостей про забезпеченість громадян житловою площею та комунальними послугами, зокрема щодо: розміру цін і тарифів на житлово-комунальні послуги і платежів за такі послуги; розміру внесків/платежів об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком та комунальні послуги в такому будинку.

Пунктом 61 Положення №848 передбачено, що у разі прийняття рішення про призначення (непризначення) житлової субсидії уповноважений орган повідомляє заявнику про прийняте рішення протягом трьох календарних днів з дня його прийняття. При цьому уповноважений орган самостійно обирає форму такого повідомлення (в паперовому або електронному (за наявності адреси електронної пошти) вигляді та спосіб для повідомлення (особиста бесіда, поштовий зв`язок, смс-повідомлення, електронні засоби зв`язку, електронна пошта (за наявності), повідомлення через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України або через Портал Дія).

Відповідно до п. 62 Положення №848 у разі прийняття рішення про відмову в призначенні житлової субсидії уповноважений орган повідомляє заявнику про прийняте рішення протягом трьох календарних днів з дня його прийняття. При цьому уповноважений орган інформує заявника про прийняте рішення в паперовій формі з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис із зазначенням причин відмови і порядку оскарження прийнятого рішення або через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України або Портал Дія.

У період дії воєнного стану в Україні уповноважений орган може повідомляти заявнику про прийняте рішення в телефонному режимі із внесенням відповідного запису до окремого журналу реєстрації інформування заявників, в якому зазначається: номер рішення уповноваженого органу; номер телефону заявника; прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) заявника; прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) посадової особи, яка здійснювала інформування; дата та час телефонного дзвінка.

Тобто у разі прийняття уповноваженим органом рішення про відмову в призначенні субсидії, такий орган зобов`язаний належним способом повідомити заявника про прийняте рішення протягом трьох календарних днів з дня його прийняття, зокрема, в паперовому вигляді з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис із зазначенням причин відмови і порядку оскарження прийнятого рішення, через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України або Портал Дія або ж в телефонному режимі з внесенням відповідного запису до журналу реєстрації інформування заявників.

Відповідно до п.п. 5 п. 14 Положення №848 житлова субсидія не призначається зокрема, якщо уповноваженим органом отримано інформацію про наявність простроченої понад три місяці (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, строк позовної давності якої не минув і загальна сума якої перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії (крім заборгованості за послугу з постачання та розподілу природного газу, що нарахована виконавцем комунальної послуги з посиланням на рішення суду щодо норм споживання природного газу побутовими споживачами у разі відсутності лічильників газу та у зв`язку з приведенням об`ємів використаного природного газу побутовими споживачами до стандартних умов).

Житлова субсидія у випадку, передбаченому абзацом першим цього підпункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку-з місяця, що настає за тим, у якому до уповноваженого органу надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору Про її реструктуризацію, або оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі).

З аналізу зазначених норм Положення №848, вбачається житлова субсидія не призначається у разі отримання інформації про наявність простроченої понад три місяці (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, строк позовної давності якої не минув і загальна сума якої перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії. Тобто наявність у споживача простроченої понад три місяці заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є підставою для не призначення житлової субсидії.

Крім цього, відповідно до положень підпункту 5 пункту 14 Положення № 848 житлова субсидія у випадку, передбаченому абзацом першим цього підпункту, призначається з початку опалювального (неопалювального) сезону за умови документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з початку такого сезону, в іншому випадку - з місяця, що настає за тим, у якому до уповноваженого органу надійшло документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження споживачем заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що про прийняте рішення позивача пенсійним органом не було повідомлено у порядку, визначеному пунктом 62 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 ні в паперовому ні в телефонному режимі.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 2 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за встановленими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що правових підстав для відмови в призначені субсидій з підстав наявності заборгованості не було, оскільки у Відповідача на момент прийняття оскаржуваних рішень був наявний документ з розстрочення погашення заборгованості, а рішення про відмову в призначенні субсидії прийняте 02.05.2025 в той час, як сам відповідач-апелянт визнає про виникнення права на призначення субсидії у позивача з 01.05.2024 року (відповідь Головного управління ПФУ в Тернопільській області від 05.07.2024 за №6677-6535/М-02/8-1900/24 та від 09.08.2024 за №6677-6535/М-02/8-1900/24), однак відповідач прийняв рішення про відмову в призначенні субсидії вже після зазначеної дати і яке є протиправним, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області, №-2024-1 від 02.05.2024 року та №-2024-2 від 28.05.2024 року про відмову у призначенні Позивачу житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг підлягає скасуванню, судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 січня 2025 року у справі № 500/6573/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

С.П. Нос

Повний текст постанови складено 22.07.2025