Справа № 604/430/25
Суддя: Сташків Н. Б.
Дата ухвалення: 2025-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 604/430/25
Провадження № 2-а/604/21/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участі:

секретаря судового засідання - Крупи А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Підволочиську Тернопільської області адміністративну справу за адміністративним позовом представника позивача адвоката Щербатюка Олега Дмитровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2025 року представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Щербатюк Олег Дмитрович, звернувся до Підволочиського районного суду Тернопільської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого просить скасувати постанову №5/202, винесену 07 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, та закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що відповідно до постанови № 5/202 від 07 березня 2025 року, винесеної відповідачем, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона винесена без повного та об`єктивного дослідження доказів.

ОСОБА_1 з об`єктивних причин не міг прибути 31 липня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , його вина у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні відсутня.

Як вбачається зі спірної постанови № 5/202 від 07 березня 2025 року, ОСОБА_2 інкримінується те що він 31 липня 2024 року не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних та проходження медичного огляду, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене, ч.3 ст.210 КУпАП. Однак відповідачем не було враховано, що ОСОБА_1 не міг прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказані дату і час, з об`єктивних причин, а саме неотримання повістки, оскільки працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 повістка про необхідність явки для уточнення військово-облікових даних була направлена позивачу засобами поштового зв`язку лише 30 липня 2024 року, тобто менше ніж за добу до необхідної дати явки позивача, що виключало можливість ОСОБА_1 з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 у вказану дату і час. Вказані обставини мають істотне значення для вирішення справи та ухвалення рішення про винуватість позивача у вчиненні правопорушення.

Таким чином, представник позивача вважає, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили той факт, що ОСОБА_1 «не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних причин» матеріали справи не містять, що не давало начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 підстав приймати рішення про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, та накладати адміністративне стягнення.

Просить скасувати постанову №5/202 від 07 березня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29 квітня 2025 року було відкрито провадження по справі та призначено дату судового розгляду.

26 травня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого він вважає, що позов не підлягає задоволенню, у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю вимог. На обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 отримавши повістку про прибуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Враховуючи викладені обставини, представник відповідача просить у задоволенні адміністративного позову - відмовити в повному обсязі.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву, згідно змісту якої просив справу розглядати за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, в поданому до суду відзиві на позовну заяву просив справу розглядати без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи 07 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 винесена постанова № 5/202 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП відносно військовозобов`язаного ОСОБА_1 , якою накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Вказаною постановою встановлено, що 07 жовтня 2024 року, ОСОБА_3 прибув до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , при уточненні військово-облікових даних, виявилось, що 30 липня 2024 року надіслано повістку засобами поштового зв`язку по адресі яку вказав ОСОБА_5 коли уточняв свої військово-облікові дані для явки на 31 липня 2024 року на 09:00 годину до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних та проходження медичного огляду у встановлений день та час не прибув, що підтверджується виписаною ОСОБА_6 повісткою та довідкою про причини повернення повідомлення з «Укрпошти» (за закінченням терміну зберігання), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210 КУпАП.

Правовідносини, що склалися між сторонами стосуються притягнення до адміністративної відповідальності громадян за порушення законодавства про проходження військової служби, мобілізації та військового обліку.

За приписами статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як визначено ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За приписами частини першої статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Приписами ст.278 КУпАП унормовано, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Відповідно до ч.1 ст.210 КУпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 3 ст.210-1 КУпАП України передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 30 липня 2024 року повістка РТЦК була направлена на адресу ОСОБА_1 , однак жодного підтвердження її направлення на адресу позивача відповідачем суду не надано, як і підтвердження її повернення чи вручення.

Тобто з наявних у справі матеріалів вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, відповідачем не доведена, оскільки відсутні будь-які докази того, що останній був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд також звертає увагу на порушення під час винесення оскаржуваної постанови.

Суть судового контролю під час розгляду даної справи полягає в тому, щоб оцінити підставу винесення спірної постанови саме на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення. Суд не повинен перебирати на себе не владні функції і фактично здійснювати замість компетентного органу (посадової особи) розслідування або ж дослідження доказів, які не були зібрані, та не могли бути враховані ним до моменту винесення постанов.

Частина 7 ст.38 КУпАП передбачає, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених ст.ст.210,210-1 цьогоКодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Оскільки згідно вищевказаної повістки вона була направлена йому 30 липня 2024 року, однак оскільки ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 31 липня 2024 року, на думку суду, саме 31 липня 2024 року і є датою виявлення правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення винесена 07 березня 2025 року, тобто з порушенням вимог ч.7 ст.38 КУпАП.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки, при винесенні спірної постанови №5/202 від 07 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ., неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення з порушенням строку накладення адміністративного стягнення, чим порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування постанови.

Таким чином суд вважає, що у даній справі слід скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі ч.1 ст.139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 484 грн. 48 коп.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.5, 9, 19, 73,77,90, 241-246, 255, 286, 295, 297 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача адвоката Щербатюка Олега Дмитровича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову № 5/202 від 07 березня 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Підволочиського районного

суду Тернопільської області Сташків Н.Б.