Справа № 480/37/25
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2025 року Справа № 480/37/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/37/25
за позовом ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.11.2022 року по 26.12.2024 року включно.
2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.11.2022 року по 26.12.2024 року включно у сумі 314 945 гривень 44 копійки.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що позивач проходив військову службу у Державній прикордонній службі України, зокрема: з 13.02.2020 року по 12.03.2021 року у військовій частині НОМЕР_1 , з 01.03.2022 року по 21.11.2022 року у військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу від 21.11.2022 року №857-ОС позивача 21.11.2022 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , справи та посаду здав, знято із усіх видів забезпечення. У період проходження військової служби позивачу не у повному обсязі виплачувалось грошове забезпечення у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 року у справі №480/7450/24 зобов`язано відповідача:

- здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат позивача з 13 лютого 2020 року по 31 грудня 2020 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

- здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат позивача з 01.01.2021 по 12.03.2021, грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

- здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат позивача з 01.03.2022 по 21.11.2022, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

27.12.2024 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 року у справі №480/7450/24 відповідачем виплачено позивачу перерахунок грошового забезпечення за період з 13.02.2020 року по 21.11.2022 року у загальній сумі 124941,73 грн., із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою.

Таким чином, повідомленнями про надходження коштів підтверджено факт несвоєчасного остаточного розрахунку з позивачем при звільненні.

Оскільки позивача було виключено зі списків особового складу 21.11.2022 року, а крайню виплату відповідачем здійснено 27.12.2024 року, то відповідачем затримано розрахунок з 22.11.2022 року по 26.12.2024 року на 766 днів, а саме: листопад 2022 року 9 днів; грудень 2022 року 31 день; січень 2023 року 31 день; лютий 2023 року 28 днів; березень 2023 року 31 день; квітень 2023 року 30 днів; травень 2023 року 31 день; червень 2023 року 30 днів; липень 2023 року 31 день; серпень 2023 року 31 день; вересень 2023 року 30 днів; жовтень 2023 року 31 день; листопад 2023 року 30 днів; грудень 2023 року 31 день; січень 2024 року 31 день; лютий 2024 року 29 днів; березень 2024 року 31 день; квітень 2024 року 30 днів; травень 2024 року 31 день; червень 2024 року 30 днів; липень 2024 року 31 день; серпень 2023 року 31 день; вересень 2024 року 30 днів; жовтень 2024 року 31 день; листопад 2024 року 30 днів; грудень 2024 року 26 днів.

Як вбачається із довідки доходи виплати за вересень 2022 року складають 55057,70 грн., виплати за жовтень 2022 року складають 49353,70 грн.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати, середньоденне грошове забезпечення позивача складає: (55057,70 грн. + 49353,70 грн.)/61 = 1711,66 грн.

Позивач вважає, що на його користь підлягає стягнення середнього заробітку 314945,44 грн (1711,66 грн.*184 дні), а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 06.01.2025 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивач фактично заявив рівнозначні вимоги (стягнення середнього заробітку та виплата компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати) в справах №480/36/25 та №480/37/25, які передбачають однакову фінансову відповідальність за перерахунку грошового забезпечення за період з 13.02.2020 року по 21.11.2022 року виплаченого 27.12.2024 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 року у справі №480/7450/24, а тому в задоволенні однієї з позовних вимог у справах №480/36/25 та №480/37/25 має бути відмовлено.

Відповідач також вважає, що доходи військовослужбовців Державної прикордонної служби України не є доходами у вигляді заробітної плати, іншими доходами, що нараховуються (виплачуються) у зв`язку з трудовими відносинами, і військовослужбовці не є працівниками відповідно до чинного трудового законодавства, а проходять військову службу. Отже, застосування ст.117 Кодексу законів про працю України є безпідставним.

Крім цього, відповідач зауважив, що загальний розмір належних позивачеві при звільненні виплат складав, без урахування сплачених податків, 40148,88 грн, що підтверджується розрахунковим листом за листопад 2022 року.

У грудні 2024 на підставі рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 по справі №480/7450/24, без урахування сплачених податків, позивачу виплачено 124941,73 грн.

Формула розрахунку середнього заробітку: Х (сума середнього заробітку за час затримки) = S (сума виплачена при звільненні) ? % (% = Y (остання виплачена сума)?100/S (сума виплачена при звільненні). Розрахунок: 311 % від 40148,88 грн. загальна сума перерахованих коштів при звільненні.

Таким чином, сума виплачена в грудні 2024 року на 311% більше за суму, що виплачена позивачу при звільненні з військової служби в листопаді 2022 року, що порушує принцип співмірності при визначенні розміру відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

До того ж, 124941,73 грн, які перераховані позивачу у грудні 2024 року, не є остаточним та фактичним розрахунком з ОСОБА_1 , оскільки на час подання цього відзиву в Сумському окружному адміністративному суді залишається не розглянута справа №480/7041/24, де сторонами є ОСОБА_1 та Військова частина НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України). Тобто без прийняття рішення по вказаним справам і без здійснення всіх виплат на підставі рішення по справі №480/7041/24 не можна стверджувати, що з позивачем відбувся остаточний та фактичний розрахунок.

Враховуючи вищезазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 40-44).

Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у Державній прикордонній службі України, зокрема: з 13.02.2020 по 12.03.2021 у військовій частині НОМЕР_1 , з 01.03.2022 по 21.11.2022 у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу НОМЕР_2 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 21.11.2022 року №857-ОС, позивача, 21.11.2022 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , справи та посаду здав, знято із усіх видів забезпечення (а.с. 29).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 року у справі №480/7450/24 позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задоволено.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 13 лютого 2020 року по 31 грудня 2020 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат ОСОБА_1 з 13 лютого 2020 року по 31 грудня 2020 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01 січня 2020 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 13 лютого 2020 року по 31 грудня 2020 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат ОСОБА_1 з 13 лютого 2020 року по 31 грудня 2020 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2021 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01 січня 2021 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 13 лютого 2020 року по 31 грудня 2020 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості військової служби, щомісячної премії, інших надбавок та доплат ОСОБА_1 з 13 лютого 2020 року по 31 грудня 2020 року, грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум (посилання на рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень - https://reyestr.court.gov.ua/Review/122843789).

27.12.2024 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 року у справі №480/7450/24 відповідачем виплачено позивачу недоотримане грошове забезпечення за період з 13.02.2020 року по 21.11.2022 року у загальній сумі 124941,73 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с. 17 звор.бік).

Позивач вважає, що на його користь підлягає стягнення середнього заробітку 314945,44 грн, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 4 та 7 статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Правовідносини з приводу грошового забезпечення військовослужбовців регулюються низкою спеціальних актів, а саме: Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» від 07.11.2007 № 1294, постановою Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22.09.2010 № 889 тощо.

Приписами пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, передбачено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Спеціальне законодавство, що регламентує порядок проходження військової служби, не містить норм щодо регулювання виплати звільненому військовослужбовцю середнього заробітку у зв`язку із затримкою з вини роботодавця всіх належних йому виплат при звільненні.

У той же час такі питання врегульовані Кодексом законів про працю України.

Закріплені у статтях 116, 117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними відповідно до законодавства всіх виплат у день звільнення та водночас стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку з працівником.

Враховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює оплату праці працівників військовослужбовця, не встановлено дату проведення остаточного розрахунку зі звільненими працівниками та відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, з метою забезпечення рівності прав та принципу недискримінації у трудових відносинах суд дійшов висновку про можливість застосування норм ст.116 та 117 КЗпП України, як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які складаються під час звільнення з військової служби.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 28.01.2021 у справі № 240/11214/19, від 24.12.2020 у справі № 340/401/20, від 05.08.2020 у справі № 826/20350/16, від 15.07.2020 у справі № 824/144/16-а, від 31.10.2019 у справі № 2340/4192/18, від 26.06.2019 у справі № 826/15235/16.

З огляду на матеріали справи, спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку з невиплатою відповідачем станом на день звільнення (21.11.2022) грошового забезпечення у належному розмірі.

Відповідачем 27.12.2024 виплачено на користь позивача донараховане грошове забезпечення у загальній сумі 124941,73 грн.

Відтак предметом спору у цій справі є стягнення середнього заробітку за період з 22.11.2022 (наступна дата після звільнення) по 26.12.2024 за час затримки виплати позивачу на день звільнення індексації грошового забезпечення.

Відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) в редакції, діючій на день звільнення позивача, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, роботодавець в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до статті 117 КЗпП України (у редакції, викладеній відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року № 2352-ІХ (далі по тексту - Закон України № 2352-ІХ) у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Згідно з частиною 2 статті 117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Суд зазначає, що з наявної у матеріалах справи довідки про доходи позивача встановлено, що розмір його грошового забезпечення за вересень 2022 року становить -25057,70 грн. та за жовтень 2022 року- 24353,70 грн. (а.с.50).

Отже, розмір середньоденного грошового забезпечення становить (25057,70 +24353,70)/ 61 (робочі дні)=810,02 грн.

Визначаючи розмір середнього заробітку, який підлягає відшкодуванню за період з 22.11.2022 по 26.12.2024, суд виходить з такого.

Період затримки розрахунку при звільненні, за який може бути визначено відшкодування становить 6 місяців.

Суд звертає увагу на те, що 6 місяців у періоді з 22.11.2022 по 22.05.2023 становить 182 дні.

Відтак, розмір середнього заробітку позивача за шість місяців (182 календарних дні) становить 147423,64 грн.= (810,02 грн х 182 дні), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача та така сума не підлягає зменшенню.

Отже, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку у загальному розмірі 147423,64 грн.

Щодо доводів відповідача про одночасне заявлення позовних вимог по справі №480/36/25 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів за період з 13.02.2020 року по 27.12.2024 року у зв`язку з порушенням термінів виплати перерахунку грошового забезпечення за період з 13.02.2020 року по 21.11.2022 року виплаченого 27.12.2024 року на виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 року у справі №480/7450/24 та позовних вимог по справі №480/37/25 про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.11.2022 року по 26.12.2024 року включно у сумі 314 945 гривень 44 копійки, суд зазначає, що станом на 24.07.2025 рішення по справі №480/36/25 не прийнято, а тому підстави для відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку із наявністю в провадженні суду справи №480/36/25 відсутні.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що належним способом захисту прав позивача згідно ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України є саме: визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.11.2022 року по 26.12.2024 року та стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні за період з 22.11.2022 року по 26.12.2024 у розмірі 147423,64 грн.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги ОСОБА_1 у редакції зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.11.2022 року по 26.12.2024 року включно у сумі 314 945 гривень 44 копійки не підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 22.11.2022 року по 26.12.2024 року.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , поштова адреса: АДРЕСА_3 ) середній заробіток у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні за період з 22.11.2022 року по 26.12.2024 у розмірі 147423,64 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук