Справа № 522/4666/25-Е
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 522/4666/25-Е

Перша інстанція: суддя Науменко А.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

секретар Афанасенко Ю.М.,

за участю: представника відповідача Нагнибіди О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 08 травня 2025 року у справі № 522/4666/25-Е за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом , у якому просив:

- скасувати постанову серії ЕНА №4165954 від 28.02.2025 по накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що відповідно до постанови серії ЕНА №4165954 від 28 лютого 2025 року, виданої Управлінням патрульної поліції Одеської області Департаментом патрульної поліції, на позивача накладено адміністративне стягнення за порушення правил забезпечення безпеки дорожнього руху. Констатовано, що правопорушення полягає у неналежному утриманні вулиці Комунальна, куту вул. Незалежності, а також проспекту Енергетиків кут вул. Незалежності, що супроводжується виявленням вибоїн та невідповідністю встановленим нормам безпеки.

Позивач не погоджується зі вказаною постановою, звертає увагу на відсутність належних доказів вчинення вказаного правопорушення. Зазначає на відсутність його вини у вчиненні вказаного правопорушення.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву у якому зазначив, що в діях позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП. Інспектор мав всі законні підстави для розгляду справи та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, ним дотримана процедура розгляду справи, постанова серії ЕНА № 41656954 від 28.02.2025 - законна, правомірна, винесена на підставі та у порядку передбаченому чинним законодавством України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Приморський районний суд м.Одеси рішенням від 08 травня 2025 року позов задовольнив.

Скасував постанову серії ЕНА № 4165954 від 28 лютого 2025 року, видану Управлінням патрульної поліції Одеської області Департаменту патрульної поліції, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції проігнорував, що суб`єктивною стороною даного правопорушення є саме умисел, який виразився в бездіяльності самого позивача;

- суд першої інстанції не врахував, що позивачем у даній справі документально не було доведено обґрунтованості своїх позовних вимог, та відповідно, протиправності постанови про накладення адміністративного стягнення по спразі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ЕНА № 4165954 від 28.02.2025;

- інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву до позову.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що Постановою серії ЕНА №4165954 від 28 лютого 2025 року, виданою Управлінням патрульної поліції Одеської області (Департамент патрульної поліції), на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за порушення правил забезпечення безпеки дорожнього руху.

Порушення полягало у неналежному утриманні вулиць: Комунальна (кут вул. Незалежності) та проспекту Енергетиків (кут вул. Незалежності), що супроводжувалося виявленням вибоїн, які не відповідають встановленим нормативам безпеки дорожнього руху.

Позивач, як член комісії з проведення обстеження вулично -дорожньої мережі м. Теплодар, виконує свої службові обов`язки відповідно до затвердженої міською програмою розвитку дорожнього господарства на 2025- 2027 роки.

Згідно із відповіддю Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області на адвокатський запит від 09.04.2025 фактичне фінансування міської програми «Розвиток дорожнього господарства, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Теплодар на 2025-2027 роки» не здійснюється.

Також зазначено, що Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодареької міської ради Одеського району Одеської області не отримувало фінансування заходів зазначеної вище міської програми з коштів місцевого бюджету громади, субвенція з обласного бюджету.

Фінансовим управлінням виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області у період з 01.11.2024 по 31.12.2024 не здійснювалось фактичне фінансування на капітальний ремонт дорожнього покриття або поточного ремонту дорожнього покриття вулиць Комунальна, Незалежності, проспекту Енергетиків у м. Теплодар.

Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області, у період з 01.11.2024 по 31.12.2024 не отримувало фактичне фінансування на капітальний ремонт дорожнього покриття або поточного ремонту дорожнього покриття вулиць Комунальна, Незалежності, проспекту Енергетиків у м. Теплодар з коштів місцевого бюджету, субвенції з обласного бюджету.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач як керівник Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області не мав реальної можливості забезпечити належне утримання вказаних вулиць, а отже, не міг передбачати настання шкідливих наслідків своєї діяльності чи бездіяльності.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно зі ст. 6, ст. 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 8 КУпАП передбачає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 1 статті 140 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Статтею 16 Закону України «Про автомобільні дороги» встановлено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Проїзна частина доріг, штучні споруди (мости і шляхопроводи), технічні засоби організації дорожнього руху та зовнішнє освітлення на вулицях і дорогах міст та інших населених пунктів можуть передаватися безоплатно в державну власність, а також з державної в комунальну власність за рішенням відповідних органів місцевого самоврядування та Кабінету Міністрів України.

Органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають зокрема за, стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів (ст. 21 Закону України Про автомобільні дороги ).

Статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху віднесено, зокрема:

розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження;

визначення структур управління, проектування, будівництва та утримання доріг, вулиць та залізничних переїздів;

забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах;

проведення лінійного аналізу аварійності на підвідомчих автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах;

виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод і впровадження у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення організації дорожнього руху;

забезпечення роботи спеціалізованих служб по здійсненню заходів щодо організації дорожнього руху;

своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами;

організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху;

вирішення інших питань дорожнього руху згідно з чинним законодавством.

Матеріалами справи встановлено, що Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції було винесено постанову серії ЕНА № 4165964 по справі про адміністративне правопорушення, якою на громадянина ОСОБА_1 - Начальника УЖКГ землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 020 ,00 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, а саме: порушення правил норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вул.Комунальна кут вул.Незалежності та просп. Енергетиків кут вул.Незалежності та не забезпечив стан, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме наявні вибоїни (а.с.22).

Разом з тим, як вбачається з відповіді на адвокатський запит від 09.04.2025, Виконавчий комітет Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області підтвердив, що фактичне фінансування міської програми "Розвиток дорожнього господарства, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Теплодар на 2025-2027 роки" не здійснювалось (а.с.86).

Фінансове управління виконавчого комітету Теплодарської міської ради у період з 01.11.2024 по 31.12.2024 не здійснювало фактичного фінансування на капітальний ремонт або поточний ремонт дорожнього покриття вулиць Комунальна, Незалежності, проспекту Енергетиків у м. Теплодар.

В аспекті наведеного вище слід зазначити, що зміст (склад) адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 140 КУпАП становлять наступні елементи:

- об`єкт правопорушення суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху;

- об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт;

- суб`єкт правопорушення - посадова особа суб`єкта владних повноважень;

- суб`єктивна сторона правопорушення вина у формі умислу або необережності.

Апеляційний суд зауважує, що позивач не заперечує наявність об`єктивної сторони правопорушення.

Правова позиція позивача зводиться до відсутності суб`єктивної сторони умислу.

На підтвердження відсутності суб`єктивної сторони представником позивача до матеріалів справи долучені: копія адвокатського запиту вих. №01/040425 від 04.04.2025; копія відповіді на адвокатський запит від 09.04.2025 (а.с.84,86,87).

Водночас відповідач не надав жодних контраргументів на спростування вищенаведених тверджень.

Підсумовуючи встановлені судом обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, позивач як керівник Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області не мав реальної можливості забезпечити належне утримання вказаних вулиць, а отже, не міг передбачати настання шкідливих наслідків своєї діяльності чи бездіяльності.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність. Відсутність вини позивача у неналежному утриманні вулиць виключає склад адміністративного правопорушення.

Отже, правильним є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції проігнорував, що суб`єктивною стороною даного правопорушення є саме умисел, який виразився в бездіяльності самого позивача, спростовується матеріалами справи, а саме наявною в матеріалах справи відповіддю Виконавчого комітета Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області відповідно до якої не здійснювалось фінансування заходів міської програми «Розвиток дорожнього господарства, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади м. Теплодар на 2025-2027 роки» так і те, що фінансовим управлінням виконавчого комітету Теплодареької міської ради Одеського району Одеської області у період з 01.11.2024 по 31.12.2024 не здійснювалось фактичне фінансування на капітальний ремонт дорожнього покриття або поточного ремонту дорожнього покриття вулиць Комунальна, Незалежності, проспекту Енергетиків у м. Теплодар.

До того ж відповідно до акта роботи комісії із проведення обстеження вулично-дорожньої мережі м.Теплодар від 15.01.205 позивач як один із членів комісії зазначив про необхідність проведення капітального ремонту дорожнього покриття по: вул. Зовнішній, вул.Енергетиків, вул. Рибачій, вул.Комунальній, вул.Незалежності та міжквартальних дорогах; проведення поточного ремонту дорожнього покриття по: пр.Енергетиків, вул.Будівельників. вул.Польовій. Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теллодарської міської ради Одеського району Одеської області зобов`язано здійснити розробку кошторисної та проектно-кошторисної документації по вищевизначеним об`єктам (а.с.6-7).

Тобто зазначене також свідчить на користь висновку суду першої інстанції про відсутність вини у діях позивача.

Отже приведення дороги у відповідності до вимог ДСТУ 3587:2022, потребує значних фінансових вкладень органу місцевого самоврядування , на які позивач жодним чином вплинути не може, що підтверджено матеріалами справи.

Водночас, апелянт обґрунтовуючи свою правову позицію не надав до суду доказів, що позивач маючи у розпорядженні відповідні ресурси в тому числі і поточні ухилився від виконання своїх зобов`язань, а саме щодо усунення дефектів дорожнього покриття при утриманні вул.Комунальна кут вул.Незалежності та просп. Енергетиків кут вул.Незалежності.

Важливим є й те, що у результаті відповідної перевірки Національною поліцією України на адресу Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області направлено Вимога(припис) від 28.02.2025 №54 про усунення недоліків , а саме ліквідувати ямковість дорожнього покриття за зазначеними вище адресами. Саме під час розгляду вказаного припису відповідач має право ініціювати питання щодо зобов`язання Управління житлово-комунального господарства, землевпорядкування та майна Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області здійснити розробку кошторисної та проектної-кошторисної документації по визначеним об`єктам та виділення міською радою відповідних коштів.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (див. п. п. 29 - 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), заява № 18390/91, від 09.12.1994.

При цьому, право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх ( див. пункт 30 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява № 49684/99, від 27.09.2001).

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Приморського районного суду м.Одеси від 08 травня 2025 року у справі № 522/4666/25-Е залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді Г.В. Семенюк А.Г. Федусик