Справа № 200/7148/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року справа №200/7148/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року у справі № 200/7148/24 (головуючий І інстанції Логойда Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та стягнення заборгованості,-

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника (адвоката) та підсистему Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у виплаті йому заборгованості з пенсійних виплат у розмірі 173 411,81 грн.; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на його користь заборгованість з пенсійних виплат у розмірі 173411,81 грн.

Позов обґрунтовував тим, що перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком, яку йому було призначено з 28.01.2022 року на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року у справі №380/8981/22. Вказане судове рішення виконано в повному обсязі.

Проте, після призначення пенсії відповідач не виплатив йому пенсію, що нарахована за період з 28.01.2022 року по 31.01.2023 року в сумі 173411,81 грн., яка не виплачується у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування.

Вважаючи свої пенсійні права порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року у справі № 200/7148/24 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 28.01.2022 року по 31.01.2023 року в сумі 173411,81 грн. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 28.01.2022 року по 31.01.2023 року в сумі 173 411,81 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за один місяць в сумі 14 297,25 грн.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 року у справі № 380/8981/22, яке набрало законної сили 16.01.2023 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 04.02.2022 року № 06 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 13.09.2000 року по 12.06.2002 року, з 01.07.2002 року по 29.05.2004 року, з 26.08.2004 року по 03.01.2022 року до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку, як особі, що відпрацювала на провідних посадах в металургії не менше 20 років, відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.01.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, за результатами розгляду якої було прийнято оскаржене рішення про відмову у призначенні пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні; у задоволенні інших позовних вимог відмовити відмовлено.

На виконання вказаного судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 28.01.2022 року про призначення пенсії та зараховано до відповідного стажу періоди його роботи, зазначені в рішенні суду.

Після цього органом Пенсійного фонду України з 28.01.2022 року позивачу призначено пенсію на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Виплату пенсії розпочато у лютому 2023 року.

Між тим, заборгованість з пенсії за період з 28.01.2022 року по 31.01.2023 року в сумі 173411,81 грн. (за період з 28.01.2022 року по 31.01.2022 року в сумі 1844,81 грн., за лютий 2022 року в сумі 14 297,25 грн. та за кожний наступний місяць цього періоду по 14 297,25 грн. щомісячно) не виплачена у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування територіального органу Пенсійного фонду України.

Вказані обставини підтверджуються розрахунком суми боргу по пенсійній справі позивача №06 за період з 28.01.2022 року по 31.01.2023 року, що складений та наданий Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на виконання ухвал Донецького окружного адміністративного суду про відкриття провадження та про повторне витребування доказів в даній справі (ухвали від 14.10.2024 року, повторна від 31.10.2024 року).

Вказані обставини також підтверджуються листами відповідача від 06.05.2024 року № 11714-9119/Ш-02/8-0500/24 року та від 17.06.2024 року № 15942-14119/Ш-02/8-0500/24, яким на звернення позивача про виплату заборгованості з пенсії повідомлено про ці обставини та про те, що заборгованість як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду України та потребує додаткового фінансування, обліковується в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 ст. 4 вказаного Закону визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно зі ст. 5 вказаного Закону виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Підстави для припинення виплати пенсії визначені ст. 49 вказаного Закону, згідно з якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2-1) за заявою пенсіонера про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном; 3) у разі смерті пенсіонера, визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим у встановленому законом порядку; 3-1) у разі надання пенсіонеру статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин"; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 4-1) у разі непроходження фізичної ідентифікації у випадках, передбачених законодавством; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

При цьому відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій і відсутність відповідного фінансування не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату, і не може позбавляти особу права на отримання належних сум пенсії.

Європейський суд з прав людини зазначив, що в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття майно охоплює як наявне майно, так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого права власності (п. 74 рішення від 02.03.2005 року у справі Von Maltzan and Others v. Germany). Європейський суд з прав людини зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та сформував позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися активом: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є активом, на який може розраховувати громадянин як на свою власність. Таким чином, статтю 1 Першого протоколу до Конвенції слід застосовувати для захисту правомірних (законних) очікувань.

Відповідачем протиправно не виплачено позивачу заборгованість з пенсії.

Спору щодо розміру нарахованої заборгованості з пенсії між сторонами немає.

З огляду на наведене бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо невиплати заборгованості з пенсії за спірний певний період підлягає визнанню протиправною, а порушені права відновленню шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача заборгованості з пенсії в судовому порядку.

Також щодо пенсії позивача підлягають застосуванню положення ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких негайно виконуються рішення суду, зокрема про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Верховного Суду від 03.05.2018 року в справі № 805/402/18 (провадження №Пз/9901/20/18), які відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року у справі № 200/7148/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року у справі № 200/7148/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 24 липня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко