Справа № 148/2922/24
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 148/2922/24

Головуючий у 1-й інстанції: Мороз І.С.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

22 липня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Решкатюк Л.O.,

представника позивача: Кравець В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідача) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому позивач просив постанову від 20 липня 2024 року за №24/1683 винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - скасувати, провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Томашпільський районний суд Вінницької області рішенням від 15.04.2025 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 , розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, забезпечив можливість реалізації позивачем ОСОБА_1 його прав, передбачених частиною 1 статті 268 КУпАП. Позивач не був позбавлений прав, передбачених Конституцією України та ст.268 КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, скористатися професійною правничою допомогою. Клопотання представника позивача про перенесення розгляду справи направлено відповідачеві на електронну адресу " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", яка не є офіційною, оскільки на сайті Міністерства оборони України офіційною електронною адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначено " ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому на думку суду відповідачу неналежно направлено клопотання представником позивача в зв`язку з чим розглянуто не було.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що реєстрація відповідачем електронної адреси " ІНФОРМАЦІЯ_4 " в ЄСІТС - вказує на те, що така пошта йому належить, є офіційною, та ним використовується, та спростовує заперечення відповідача приналежності йому такої електронної адреси. В підтвердження направлення на офіційну електронну адресу відповідача адвокатом заяви про ознайомлення з матеріалами справи та перенесення розгляду справи відносно ОСОБА_1 надана квитанція сформована постачальником послуг електронної пошти сервісом gmail.com (на зміст якої не впливає відправник).

Вважає, що відповідач взагалі заперечував належність йому електронної пошти - вищенаведене вказує на те, що відповідач отримав листа надісланого адвокатом 20.07.2024 о 0:10 год. на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 , проте свідомо проігнорував, а потім послався посилаючись на те, що вказана електронна адреса йому не належить, так як не зазначена на офіційному сайті, а отже він нічого не отримував, і всі його дії правомірні.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно копії повістки № ВЛК /Т/01368 виписаної начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 11 липня 2024 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , останньому належить з`явитися за адресою: АДРЕСА_1 о 09.00 год 12 липня 2024 року для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії акту щодо відмови від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11 липня 2024 року встановлено, що під час здійснення оповіщення громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Текст повістки про явку на 09.00 год. 12 липня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 було доведено (озвучено) громадянину о 12.00 год. 11 липня 2024 року, оповіщення здійснювали командир відділення ОСОБА_2 , стрілець ОСОБА_3 та стрілець ОСОБА_4 .

З рапорту начальника адміністративного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановлено, що останній доповів начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 , що 12 липня 2024 року, про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який викликався на вказану дату, не прибув, в зв`язку з чим останнього необхідно подати в розшук.

Згідно протоколу від 15 липня 2024 року № Т/24/946 складеного старшим інструктором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 , 15 липня 2024 року встановлено, що 11 липня 2024 року військовозобов`язаному ОСОБА_1 вручена повістка, відповідно до якої він повинен був 12 липня 2024 року прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про необхідність з`явитися 12 липня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується розпискою про отримання повістки, проігнорував даний виклик та у зазначену дату не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , цим не виконав свій обов`язок, чим порушив абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 1, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Свою неправомірною бездіяльністю ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП.

В протоколі зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10.00 год. 20 липня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Даний протокол містить підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_1 .

Разом з цим, ОСОБА_1 власноручно в протоколі зазначив - «не з`явився за повісткою у зв`язку з тим, що хворів, про що свідчить направлення від терапевта, з протоколом не згоден».

Постановою № 24/1683 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 20 липня 2024 року винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закон України «Про оборону України», Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» затверджений постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487, інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено на всій території України воєнний стан, який триває і по теперішній час.

З метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Указом Президента України від 24.02.2022 №65/2022 «Про загальну мобілізацію» на всій території України оголошено проведення загальної мобілізації.

З огляду на викладене, з 24 лютого 2022 року на всій території Україні триває особливий період.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, вбачається, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ст.39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно ст. 1 Закону, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до частин 5, 6 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через медіа.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно частин 7, 8 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують зокрема районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України. Діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки спрямовується Міністерством оборони України.

Відповідно до п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки). Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Пунктами 12, 13 Положення передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки представляє інтереси Збройних Сил у відносинах з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, органами місцевого самоврядування, іншими державними органами, підприємствами та громадянами на відповідній території. Керівник має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу.

У частині 3 ст. 210-1 КУпАП визначена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно ч.1 ст. 210-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Дана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для їх встановлення необхідно керуватись положеннями інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення (ст. 251 КУпАП) є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

При цьому, провадження у справі про адміністративне правопорушення, в тому числі і за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Як встановлено судом першої інстанції, розгляд призначеної на 20 липня 2024 року справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відбувся без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Однак як було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про що свідчить особистий підпис позивача в протоколі від 15 липня 2024 року за № Т/24/946, відтак ОСОБА_1 був ознайомлений із змістом даного протоколу, хоча і другий примірний протоколу, як зазначено власноручно ОСОБА_1 , він не отримав.

Крім цього, в матеріалах справи міститься заява про ознайомлення з матеріалами справи, перенесення розгляду справи представника ОСОБА_1 адвокат Кравець В.А. від 19 липня 2024 року, адресованою 20 липня 2024 року на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 . В даній заяві вказано, що згідно протоколу № Т/24/946 від 15 липня 2024 року розгляд справи відбудеться 20 липня 2024 року о 10.00 год. в кабінеті 21 Тульчинського ТРЦК.

З огляду на вказане вище видно, що ОСОБА_1 був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, оскільки вказані дані саме ним було повідомлено адвокату Кравець В.А., яка 19 липня 2024 року на підставі договору про надання правничої допомоги виписує ордер на представництво ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно із підпунктом 5.8 пункту 5 розділу І Положення про ЄСІТС офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України.

Відповідно до пункту 8 Положення про ЄСІТС підсистема «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (https://cabinet.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав. Доступ користувачів до підсистем (модулів) ЄСІТС, окрім Електронного кабінету, також може забезпечуватися за допомогою сервісу обміну даними між відповідними підсистемами (модулями) ЄСІТС та іншими інформаційними системами.

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС у добровільному порядку (пункт 10 Положення про ЄСІТС).

Отже, реєстрація відповідачем електронної адреси "" в ЄСІТС - вказує на те, що така пошта йому належить, є офіційною, та ним використовується, та спростовує заперечення відповідача приналежності йому такої електронної адреси.

В підтвердження направлення на офіційну електронну адресу відповідача адвокатом заяви про ознайомлення з матеріалами справи та перенесення розгляду справи відносно ОСОБА_1 надана квитанція сформована постачальником послуг електронної пошти сервісом gmail.com (на зміст якої не впливає відправник).

Отже, суд першої інстанції помилково вважав, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 , розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, забезпечив можливість реалізації позивачем ОСОБА_1 його прав, передбачених частиною 1 статті 268 КУпАП.

Таким чином, позивач був позбавлений прав, передбачених Конституцією України та ст.268 КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, скористатися професійною правничою допомогою.

Також встановлено, що представник позивача написала на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 заяву про ознайомлення з матеріалами справи та перенесення розгляду справи.

При цьому, колегія суддів враховує, що згідно сайту Міністерства оборони України офіційною електронною адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тому числі для листування, є « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Дана обставина також підтверджується наявністю на офіційну сайті Міністерства оборони України у вільному доступі «Довідника номерів телефонів та електронних адрес територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки» (https://www.mil.gov.ua/content/dovidnyk.pdf), з якого видно, що офіційними контактними даними ІНФОРМАЦІЯ_3 є : Оперативний черговий: НОМЕР_1; Гаряча лінія для звернення громадян: (НОМЕР_2; ІНФОРМАЦІЯ_5.

Тобто, відповідач, у зручній для нього ситуації, використовує дві електронні адреси.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 при винесенні оскаржуваної постанови дотримався процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених зокрема, статтями 278, 279 КУпАП.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оспорювана постанова винесена з порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та, відповідно, є протиправною, тому наявні підстави скасувати оскаржувану постанову і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), згідно п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

У відповідно до вимог ч. 6ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, сума сплаченого позивачем судового збору в суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 1514,60 грн (605,60 грн+909 грн) підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 квітня 2025 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову від 20 липня 2024 року за №24/1683, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 про накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1514 грн (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень) 60 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.