Справа № 380/22393/24
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 380/22393/24 пров. № А/857/18519/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Гуляка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року, головуючий суддя Клименко О.М., ухвалене у м. Львів, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ГУПФУ у Львівській області, ГУПФУ в м. Києві, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17 жовтня 2024 року № 98; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 10 жовтня 2024 року з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії 2021, 2022, 2023 роки.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що первинно пенсія позивачці призначена відповідно до іншого закону, а саме Закону України «Про державну службу». З огляду на це під час обчислення розміру пенсії відповідно до частини другої статті 40 Закону № 1058 повинна застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Ураховуючи те, що позивачка звернулася за призначенням пенсії у 2024 році, то під час обчислення її розміру відповідно до частини другої статті 40 Закону № 1058 повинна застосовуватися середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, саме за 2021, 2022, 2023 роки.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що наводились нею у поданому адміністративному позові, однак безпідставно не взяті до уваги судом попередньої інстанції.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, з 10 квітня 2014 року позивачці призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу», що підтверджується Протоколом № 1313 від 16 квітня 2014 року про призначення пенсії.

З 01 березня 2022 року позивачку переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058, що підтверджується рішенням №98 про перерахунок пенсії.

10 жовтня 2024 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону №1058.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17 жовтня 2024 року №98 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 », ухваленим за принципом екстериторіальності, позивачці відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 у зв`язку з недоцільністю, адже (як зазначено у рішенні) під час розрахунку пенсії за віком згідно із Законом № 1058 з`ясовано, що розмір пенсії зменшується та становить 6737,72 грн, розмір пенсії по інвалідності становить 7604,63 грн.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернулася з цим позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що звернення позивачки до із заявою від 10 жовтня 2024 року є реалізацією її права на переведення з одного виду пенсії на інший у межах одного закону Закону № 1058, а саме з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, а не права на нове призначення пенсії за іншим законом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закону № 1058-IV), визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп -заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск -сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Водночас, ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV встановлює, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Системний аналіз зазначених вище норм законодавства надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що частина третя статті 45 Закону № 1058-IV встановлює порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Як слідує з матеріалів справи, первинно позивачці було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу».

З 01 березня 2022 року позивачку автоматично переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №1058.

Переведення позивача на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №1058 нею не оскаржувалось.

Відтак, починаючи з 01 березня 2022 року позивачка отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058 (у розмірі 90% пенсії за віком).

10 жовтня 2024 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058.

Отже, за встановлених обставин цієї справи, у контексті наведених вимог законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки мало місце переведення з одного виду (пенсія по інвалідності) на інший вид пенсії (пенсія за віком) в межах одного закону, зокрема - Закону № 1058-IV, а тому правових підстав для застосування показника середньої заробітної плати, з якої сплачені страхові внески за при обрахунку позивачці пенсії за віком відсутні.

Аналогічні висновки щодо застосування наведених вище норм викладено у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 у справі № 727/8049/17, від 25.09.2018 у справі № 336/2004/17, від 10.11.2022 у справі № 813/2355/18, від 30.11.2023 у справі № 580/3792/23.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки у розглядуваних спірних правовідносинах мало місце переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону, тобто наявні підстави для застосування положень частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV про врахування заробітної плати (доходу) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення пенсії відповідно Закону № 1058-ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року у справі №380/22393/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
В. В. Гуляк