Справа № 420/38345/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Скупінської О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача НОМЕР_4 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 11.12.2024 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача НОМЕР_4 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України, в якому просить:

1. Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 з встановленням базового місяця листопад 2014 року, грудень 2017 року;

2. Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року враховуючи базовий місяць січень 2008 року та з врахуванням раніше проведеної виплати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він в період з 11.04.2006 по 22.07.2023 проходив військову службу, у тому числі з 11.04.2006 по 10.04.2007 - строкова служба, з 19.10.2007 по 31.10.2016, 3 16.11.2017 по.04.06.2021 - по контракту в НОМЕР_1 прикордонному загоні з 01.11.2016 по 15.11.2017 - по контракту в ІНФОРМАЦІЯ_2 (реорганізований в НОМЕР_4 мобільний прикордонний загін (військова частина НОМЕР_5 ), 3 28.02.2022 по 22.07.2023 - по мобілізації а НОМЕР_6 прикордонному загоні. Наказом від 04.06.2021 № 261-ос начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України його було виключено зі списків особового складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення. Під час проходження військової служби в період з 01.01.2016 по 28.02.2024 відповідачем, в порушення вимог ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 1, ч. 1, 5 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», не виплачувалась мене індексація грошового забезпечення. Лише при звільненні НОМЕР_1 прикордонним загоном було нараховано та виплачено за період з 01.07.2015-28.02.2018 індексацію грошового забезпечення у сумі 35 108, 60 грн. із застосування при розрахунку суми індексації місяця підвищення тарифних ставок (окладів) - листопад 2014 року, грудень 2017 року. 12 листопада 2024 року я звернувся із заявою до НОМЕР_1 прикордонного загону, НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону з проханням здійснити перерахунок виплат при звільненні та виплатити мені індексацію грошового забезпечення за період служби з урахуванням базового місяця січень 2008 року. За результатами розгляду звернення Відповідач листом від 19.11.2024 №09/Ч-13816/13728 повідомив, що індексація грошового забезпечення за період з липня 2015 по лютий 2018 буде виплачена в повному обсязі, листопад 2014 року, грудень 2017 року є базовим для обчислення мені суми індексації грошового забезпечення, у зв`язку з тим, що в квітні 2014 було присвоєно класну кваліфікацію, в грудні 2017 року переведено на іншу посаду з підвищенням тарифної сітки.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Токмілову Л.М.

Ухвалою судді від 13.12.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, ухвалено провадження у справі відкрити. Суд розгляне справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

30.12.2024 від представника військової части НОМЕР_2 надійшов відзив (вх. №ЕС/79171/24), в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У вказаному відзиві представник відповідача зазначив, що позивач в період з 01 листопада 2016 року по 15 листопада 2017 року проходив службу в іншій військовій частині ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ), а тому в/ч НОМЕР_2 не може нести відповідальність за встановлення позивачу базового місяця листопада 2014 року, так як даний базовий місяць був встановлений іншою військовою частиною, яка здійснювала позивачу нарахування індексації в зазначений період. ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) не був реорганізований в НОМЕР_4 мобільний прикордонний загін (військова частина НОМЕР_7 ), а продовжує своє функціонування як ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів. Пунктом 7 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабміну України від 17.07.2003 №1078 передбачено, що індексація доходів провадиться індексація доходів за основним місцем роботи.

З урахуванням того, що позивач проходив службу та перебував на всіх видах забезпечення (в тому числі грошовому) в в/ч НОМЕР_3 , то саме цю установу слід визнати належним відповідачем в цій частині позовних вимог, так як в/ч НОМЕР_2 не приймала будь-яких управлінських рішень щодо позивача, не вчиняла будь-яких протиправних дій чи бездіяльності щодо виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 листопада 2016 року по 15 листопада 2017 року.

Аналіз пункту 5 Порядку № 1078 в редакції постанов Кабінету Міністрів України №36 та №1013 свідчить, що прив`язка встановлення індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків (фактично базового місяця) до підвищення тарифних ставок (окладів) почала застосовуватися з 01 грудня 2015 року, а тому помилковими є доводи позивача щодо можливості застосування базового місяця індексації січня 2008 року до періоду з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018. Крім того в Постановах № 36 та № 1013 не міститься вказівок щодо застосування їх з січня 2008 року, а тому норми Порядку № 1078 в редакції цих постанов не є ретроактивними відносно січня 2008 року, і відповідно, не можуть застосовуватись з січня 2008 року.

30.12.2024 окремим документом представник відповідача Військової частини НОМЕР_2 звернулися із заявою (вх. №ЕС/79173/24) про залишено позову без розгляду покликаючись, що на заявлені позивачем вимоги поширюється дія статті 233 Кодексу законів про працю України у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-ІХ. Зазначає, що позивач звертається до суду 13.12.2024, тобто через 3 роки після того як військова частина НОМЕР_2 нібито порушила його права.

Також 30.12.2024 представник відповідача 2197 звернулися з клопотанням (вх. ЕС/79178/24) про залучення співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ). Клопотання обґрунтоване тим, що в період з 01 листопада 2016 року по 15 листопада 2017 року проходив службу в іншій військовій частині ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому в/ч НОМЕР_2 не може нести відповідальність за встановлення позивачу базового місяця листопада 2014 року, так як даний базовий місяць був встановлений іншою військовою частиною, яка здійснювала позивачу нарахування індексації в означений період. Слід також зауважити, що ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) не був реорганізований в НОМЕР_4 мобільний прикордонний загін (військова частина НОМЕР_7 ), а продовжує своє функціонування як ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі в/ч НОМЕР_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , АДРЕСА_1 .), а тому відсутня підстава для залучення до розгляду справи НОМЕР_4 мобільного прикордонного загону (військова частина НОМЕР_7 ), якого не існувало як суб`єкта владних повноважень на момент виникнення спірних відносин і який не є правонаступником в/ч НОМЕР_3 .

02.01.2025 суд ухвалив у задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_9 про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

15.04.2025 суд ухвалив залучити до розгляду справи № 420/38345/24 як другого відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ).

01.05.2025 від представника відповідача військової частини НОМЕР_3 надійшов відзив (вх. №ЕС/41662/25), в якому зазначили, що з позовними вимогами викладеним у позовній заяві, відповідач не згоден, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У вказаному відзиві представник відповідача зазначив, що згідно довідки від 23.04.2025 №08/3326 позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 з 01.11.2016 по 07.11.2017 та в подальшому вибув для подальшого проходження служби до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( НОМЕР_1 прикордонний загін). Таким чином, з військової частини НОМЕР_3 позивач не звільнявся.

Військова частина, яка є останнім місцем служби військовослужбовця проводить аналіз по всім виплатам та за необхідності робить відповідні перерахунки та здійснює виплати. Також, Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято розпорядження від 03.03.2020 №Т/116-1743 та розпорядження від 02.06.2020 №01.11-5760/0/6-20-Вих згідно яких визначено виплачувати індексацію грошового забезпечення тим органом, з якого військовослужбовця було виключено зі списків особового складу у зв`язку із звільненням з військової служби. Як зазначалось позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення та вибув для подальшого проходження служби до НОМЕР_1 прикордонного загону. Згідно матеріалів справи позивач звільнений з НОМЕР_1 прикордонного загону. Відтак, саме НОМЕР_1 прикордонний загін має розрахувати позивача за всіма належними видами забезпечення.

05.05.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №42725/25), в якому висловився, що останнє підвищення окладу за посадами, які я займав, відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з січня 2008 року до березня 2018 року, оскільки після прийняття Постанови №704, якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Держприкордонслужби, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року. Отже, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення є січень 2008 року, в якому постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, а не вересень 2014 року чи інший базовий місяць.

Розпорядженням керівника апарату Одеського окружного адміністративного суду №127 від 22.05.2025 призначено повторний автоматизований розподіл справи №420/38345/24.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2025 визначено головуючого суддю Скупінську О.В. для розгляду справи.

28.05.2025 ухвалою судді прийнято до свого провадження адміністративну справі №420/38345/24; розгляд справи розпочато спочатку за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Інших заяв по суті станом на момент розгляду справи до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Як вбачається зі змісту позову ОСОБА_1 , є військовослужбовцем та проходив військову службу в період з 11.04.2006 по 10.04.2007 строкова служба, з 19.10.2007 по 31.10.2016, з 16.11.2017 по.04.06.2021 по контракту в НОМЕР_1 прикордонному загоні з 01.11.2016 по 15.11.2017 по контракту в ІНФОРМАЦІЯ_2 (реорганізований в НОМЕР_4 мобільний прикордонний загін (військова частина НОМЕР_5 ), з 28.02.2022 по 22.07.2023 по мобілізації а НОМЕР_6 прикордонному загоні.

Довідкою №30/400 від 27.04.2017 ІНФОРМАЦІЯ_5 військової частини НОМЕР_3 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України видана ОСОБА_1 про те,що він дійсно в період з 01 листопада 2016 року по теперішній час бере безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на ділянці відповідальності ІНФОРМАЦІЯ_5 , на території Луганської області.

Витягом з наказу Начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №261-ОС від 04.06.2021 ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас наказом начальника прикордонного загону від 13.05.2021 № 226-00 за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Листом №09/Ч-13816/13728 від 19.11.2024 НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України у відповідь на звернення від 12.11.2024 повідомили, що «відповідно до Постанови КМУ від 17.07.2003 року № 1078 до грудня 2015 року сума індексації змінюється у разі зростання будь-якої складової грошового забезпечення (в тому числі за рахунок збільшення розміру надбавки за вислугу років, надбавки за кваліфікацію тощо) місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення У листопаді 2014 року Вам присвоєно класну кваліфікацію, що призвело до підвищення грошового забезпечення. Листопад 2014 року є базовим для обчислення індексації. В грудні 2017 року Вас переведено на іншу посаду з підвищенням тарифної сітки, що призвело до підвищення грошового забезпечення. Грудень 2017 року є базовим для обчислення індексації. В березні 2018 року збільшено розмір посадового окладу, що також призвело до збільшення грошового забезпечення. Березень 2018 року є базовим для обчислення індексації (відповідно до величини індексу споживчих цін починається з грудня 2018 року). Підстави для нарахування індексації грошового забезпечення з встановленням базового місяця січень 2008 року відсутні.»

Вказаним листом надано довідку №393 від 18.11.2024 про розмір виплаченої індексації за 2015-2018, базовий місяць: листопад 2014 року, грудень 2017 року. Всього нараховано 35108,60 грн. /а.с.42/

З наданих до суду особистих карток грошового забезпечення №4115 за 2015 рік, за 2016 рік (в якому міститься відмітка про виключення (куди вибув, номер і дата наказу, грошового атестату) Східне РУ м. Старобільськ наказ №387 від 31.10.2016р. Грошовий атестат №193 від 28.10.2016р.); №4115 за 2017 рік, за 2018 рік та за 2021 рік які завірені печатками військової частини НОМЕР_2 . /а.с.44-48/

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідачів, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з положеннями статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частина четверта статті 4 Закону № 1282-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення.

З 01 грудня 2015 року положення Порядку № 1078 діють із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Внесені зміни, серед іншого, передбачали не лише заміну терміну «базовий місяць» на «місяць підвищення доходу», ці зміни надали іншого значення запровадженому новому терміну із зміною алгоритму визначення такого місяця підвищення.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26 січня 2022 року у справі № 400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі № 420/3593/20, від 29 листопада 2021 року у справі № 120/313/20-а, від 17 січня 2022 року у справі № 420/15397/21, від 10 травня 2022 року у справі №420/15397/21, з 01 грудня 2015 року діють єдині правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації для всіх працівників, незалежно від дати їхнього прийняття, переведення чи виходу на роботу. Так, з 01 грудня 2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення й початку обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник.

У наведених постановах Верховний Суд зазначив, що за умови останнього підвищення військовослужбовцям посадового окладу в січні 2008 року, місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2019 року № 1013) є січень 2008 року.

При цьому, Верховний Суд акцентував увагу на тому, що повноваження державних органів щодо визначення «місяця підвищення тарифних ставок (окладів)» для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013) не були дискреційними, оскільки нормами означеного Порядку установлено лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки відповідної установи галузі бюджетної сфери - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого у розмірі 103 відсотки, починаючи з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник, яким для військовослужбовців у спірному періоді був січень 2008 року.

Отже, базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення позивача з 01.01.2016 по 28.02.2018 є саме січень 2008 року, в якому Постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців.

У такому порядку нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовців, яке відбулося у березні 2018 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» яка набрала чинності 01.03.2018, та наказу Міністерства оборони України від 01.03.2018 №90 «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України».

Таким чином, твердження НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України (військова частина НОМЕР_2 ) про необхідність застосування листопаду 2014 року як базового місяця при нарахуванні індексації у спірний період є помилковими та такими, що суперечать діючому законодавству.

Суд звертає увагу на тому, що у рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі №9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. Тому системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 (справа № 240/4911/18), від 07.08.2019 (справа №825/694/17), від 23.10.2019 (справа №825/1832/17), яку суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд також звертає увагу на правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у п.23 рішення у справі Сук проти України від 10.03.2011, заява №10972/05, де зазначено, що держава на власний розсуд визначає, які доплати надавати своїм працівникам із державного бюджету. Держава може ввести, призупинити або припинити їх виплату, вносячи відповідні законодавчі зміни. Однак, якщо законодавча норма, яка передбачає певні доплати, є чинною, а передбачені умови - дотриманими, державні органи не можуть відмовляти у їх наданні, доки законодавче положення залишається чинним.

Отже, не нарахування відповідачем індексації грошового забезпечення у встановленому розмірі порушує право позивача на отримання такої індексації, оскільки відповідне право гарантується законом, а проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін є безумовним обов`язком відповідача.

Верховний Суд у постановах від 12.05.2022 у справі № 580/3335/21, від 19.05.2022 у справі № 200/3859/21, від 28.06.2022 у справі № 420/4841/21 дійшов висновку про те, що базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення є саме січень 2008 року, в якому Постановою № 1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, оскільки в період з 01.01.2008 по 01.03.2018 посадові оклади військовослужбовців були незмінними.

Крім того, при вирішенні даного спору суд враховує також висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18 та від 07.08.2019 у справі № 825/694/17, відповідно до яких: індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті; виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення; звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Суд зазначає, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Такий правовий висновок також міститься в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №825/874/17.

Наведене підтверджується практикою Європейського Суду з прав людини, зокрема у справах «Кечко проти України», «Ромашов проти України», «Шевченко проти України».

У пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v.Croatia) зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Стосовно справ з подібними правовідносинами, то Верховний Суд у своїй практиці указував на те, що повноваження державних органів стосовно визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки.

Зазначені висновки Верховний Суд виклав у постановах від 29.11.2021 у справі № 120/313/20-а, від 26.01.2022 у справі № 400/1118/21, від 20.04.2022 у справі № 420/3593/20, від 09.06.2022 у справі № 600/524/21-а.

Під ефективним засобом (способом) судового захисту слід розуміти такий, що призводить до бажаних наслідків, дає найбільший ефект для відновлення юридичного становища особи, яке існувало до порушення її прав чи законних інтересів. Тому ефективний спосіб захисту має забезпечити поновлення порушеного права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 05.04.2005 р. у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02) засіб захисту повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 р. № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9).

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є правомірними та обґрунтованими.

Стосовно способу захисту порушеного права позивача, суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Обгрунтовуючи свої доводи представник відповідача НОМЕР_1 прикордонний загін ДПС України (військова частина НОМЕР_2 ) покликаючись на висновки Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні. В даному випадку за період з 01 листопада 2016 року по 15 листопада 2017 року ОСОБА_1 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ), а тому саме вказана частина за спірний період має здійснити індексацію грошового забезпечення.

У відзиві військова частина НОМЕР_3 покликається, що військова частина, яка є останнім місцем служби військовослужбовця проводить аналіз по всім виплатам та за необхідності робить відповідні перерахунки та здійснює виплати. Також, Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято розпорядження від 03.03.2020 №Т/116-1743 та розпорядження від 02.06.2020 №01.11-5760/0/6-20-Вих згідно яких визначено виплачувати індексацію грошового забезпечення тим органом, з якого військовослужбовця було виключено зі списків особового складу у зв`язку із звільненням з військової служби. Як зазначалось вище позивач виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення та вибув для подальшого проходження служби до НОМЕР_1 прикордонного загону. Згідно матеріалів справи позивач звільнений з НОМЕР_1 прикордонного загону. Відтак, саме НОМЕР_1 прикордонний загін має розрахувати позивача за всіма належними видами забезпечення.

Предметом розгляду даної адміністративної справи є перерахунок та виплата індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 враховуючи базовий місяць січень 2008 року.

Матеріалами справи підтверджено, що в період з 01.11.2016 по 15.11.2017 позивач не проходив службу у НОМЕР_1 прикордонному загоні ДПС України (в/ НОМЕР_10 ), що не заперечується учасниками справи.

При цьому, згідно розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03.03.2020 №Т/116-1743 виплата індексації проводиться органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків частини, у зв`язку із звільненням з військової служби, з урахуванням не виплаченої індексації грошового забезпечення під час проходження служби в інших органах Державної прикордонної служби України.

Відповідно до розпорядження голови Державної прикордонної служби України від 02.06.2020 Про окремі питання індексації грошового забезпечення виплата індексації проводиться органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків частини у зв`язку із звільненням з військової служби.

Так порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в органах Держприкордонслужби, визначаються Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558 (далі - Інструкція № 558).

Індексація грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством (пунктом 9 розділу І Інструкції № 558).

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції № 558) грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.

Пунктом 7 розділу І Інструкції № 558 передбачено, що грошове забезпечення, що належить військовослужбовцю і своєчасно не виплачено йому або виплачено в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

За змістом абзацу 5 пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18, від 07.08.2019 у справі № 825/694/17, від 20.11.2019 у справі № 620/1892/19, від 26.01.2022 у справі № 400/1118/21, від 04.05.2023 у справі № 640/29759/21 виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

У Постанові колегії суддів КАС ВС від 19.05.2025 у справі № 420/20215/23 дійшла такого висновку «Отже, з огляду на наведене Верховний Суд констатує, що оскільки індексації підлягають грошові доходи, які не мають разового характеру, а у спірний період позивачка проходила військову службу та перебувала на грошовому забезпеченні у НОМЕР_1 Прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), висновки суду апеляційної інстанції про те, що стягнення належного грошового забезпечення на користь позивачки має проводитись саме із суб`єкта владних повноважень за останнім місцем служби перед звільненням ( ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ), не можна визнати обґрунтованим.

48. Посилання П`ятого апеляційного адміністративного суду на розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 03.03.2020 № Т/116-1743 про те, що виплата індексації проводиться органом Державної прикордонної служби України з якого військовослужбовець був виключений зі списків частини, у зв`язку із звільненням з військової служби, з урахуванням не виплаченої індексації грошового забезпечення під час проходження служби в інших органах Державної прикордонної служби України та лист Голови Державної прикордонної служби України від 02.06.2020 «Про окремі питання індексації грошового забезпечення» у якому додатково роз`яснено, що виплата індексації проводиться органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків частини у зв`язку із звільненням з військової служби, не спростовують наведені норми права.

49. Незважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що належним відповідачем у справі є саме ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ), позаяк позивачка у спірний період проходила військову службу у НОМЕР_1 Прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) та отримувала грошове забезпечення, щодо якого, на думку скаржниці, не було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення, що й стало підставою для звернення до суду із цим позовом.

50. Твердження суду апеляційної інстанції про те, що виплата індексації проводиться органом Державної прикордонної служби України, з якого військовослужбовець був виключений зі списків частини у зв`язку із звільненням з військової служби, що спрямовано на уникнення подвійного стягнення заборгованості грошового забезпечення за попереднім місцем служби та за останнім, оскільки за останнім місцем служби суб`єкт владних повноважень зобов`язаний здійснити повний розрахунок з військовослужбовцем перед звільненням з урахуванням заборгованостей з попередніх місць служби, не спростовує висновків про те, що виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні у спірний період, оскільки індексація грошових доходів не є виплатою військовослужбовцю у зв`язку зі звільненням чи заборгованістю, а є періодичною виплатою й у цій справі є спірною.»

Таким чином суд відхиляє доводи військова частина НОМЕР_3 , що саме НОМЕР_1 прикордонний загін має розрахувати позивача за всіма належними видами забезпечення.

Так до суду в якості додатку до відзиву військовою частиною НОМЕР_3 (вх. №ЕС/41662/25 від 01.05.2025) було надано довідку розрахунок про індексації №473 від 26.04.2025 (досліджену в електронному вигляді в КП «ДСС») ОСОБА_1 було нараховано з 1 листопада 2016 року по 07 листопада 2017 року суму індексації 732,15 грн, у графі сума виплаченої індексації 0 грн. Базовий місяць (листопад 2016 рік).

З наданих до суду особистої картки грошового забезпечення за 2016 рік (в якому міститься відмітка про виключення (куди вибув, номер і дата наказу, грошового атестату) Східне РУ м. Старобільськ наказ №387 від 31.10.2016р. Грошовий атестат №193 від 28.10.2016р.) /а.с.45/

Зі зворотного боку особистої картки грошового забезпечення ф. 10 №4115 з січня 2016 по грудень 2016 року вбачається здійснення нарахування грошового забезпечення НОМЕР_1 прикордонним загоном ДПС України (в/ч НОМЕР_2 ) починаючи з січня 2016 року по жовтень 2016 року.

Зі зворотного боку особистої картки грошового забезпечення ф. 10 №4115 з січня 2017 по грудень 2017 року вбачається здійснення нарахування грошового забезпечення НОМЕР_1 прикордонним загоном ДПС України (в/ч НОМЕР_2 ) починаючи з грудня 2017 року.

Тож, дії зобов`язального характеру щодо здійснення перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.10.2016 та з 01.12.2017 по 28.02.2018 має здійснити НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України, а за період з 01.11.2016 по 07.11.2017 здійснити перерахунок та виплату індексацію грошового забезпечення має здійснити ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ) враховуючи базовий місяць січень 2008 року та з врахуванням раніше проведеної виплати, у зв`язку із чим позов підлягає частковому задоволенню з виходом за межі позовних вимог, з метою ефективного захисту прав позивача.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) і «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 2 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 7, 9, 77, 139, 241-246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача НОМЕР_4 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.10.2016 та з 01.12.2017 по 28.02.2018 з встановленням базового місяця листопад 2014 року, грудень 2017 року.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ) щодо нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.11.2016 по 07.11.2017 з встановленням базового місяця листопад 2016 року.

Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.10.2016 та з 01.12.2017 по 28.02.2018 враховуючи базовий місяць січень 2008 року та з врахуванням раніше проведеної виплати.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.10.2016 та з 01.12.2017 по 28.02.2018 враховуючи базовий місяць січень 2008 року та з врахуванням раніше проведеної виплати.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНКОПП НОМЕР_11 );

Відповідачі:

- НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_12 );

- ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача НОМЕР_4 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_13 ).

Суддя Олена СКУПІНСЬКА