Справа № 200/1548/25
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року справа №200/1548/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року (повне судове рішення складено 04 квітня 2025 року) у справі № 200/1548/25 (суддя в І інстанції Смагар С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - Управління), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 61 від 26.02.2025 по заяві ОСОБА_1 від 18.02.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Управління повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 18.02.2025 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувати ОСОБА_1 кожен повний рік роботи на провідних посадах як один рік 3 місяця із застосуванням Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8; зарахувати до пільгового стажу на підземних роботах за Постановою КМУ №202 періоди з 22.11.2009 по 30.11.2009, з 24.12.2009 по 31.12.2009, з 22.01.2010 по 31.01.2010, з 21.02.2010 по 28.02.2010, з 24.03.2010 по 31.03.2010, з 22.04.2010 по 30.04.2010, з 21.05.2010 по 31.05.2010, з 23.06.2010 по 30.06.2010, з 23.07.2010 по 31.07.2010, з 20.08.2010 по 31.08.2010, з 22.09.2010 по 30.09.2010, з 24.10.2010 по 31.10.2010, з 23.11.2010 по 30.11.2010, з 24.12.2010 по 31.12.2010, з 19.01.2011 по 31.01.2011, з 04.02.2011 по 28.02.2011, з 24.03.2011 по 31.03.2011, з 22.04.2011 по 30.04.2011, з 22.05.2011 по 31.05.2011, з 22.06.2011 по 30.06.2011, з 22.07.2011 по 31.07.2011, з 15.08.2011 по 31.08.2011, з 11.09.2011 по 30.09.2011, з 21.10.2011 по 31.10.2011, з 23.11.2011 по 30.11.2021, з 23.12.2011 по 31.12.2011, з 19.02.2012 по 29.02.2012, з 23.03.2012 по 31.03.2012, з 21.04.2012 по 30.04.2012, з 22.05.2012 по 31.05.2012, з 13.06.2012 по 30.06.2012, з 11.07.2012 по 31.07.2012, з 24.08.2012 по 31.08.2012, з 21.09.2012 по 30.09.2012, з 23.10.2012 по 31.10.2012, з 23.11.2012 по 30.11.2012, з 22.12.2012 по 31.12.2012, з 23.01.2013 по 31.03.2013, з 21.02.2013 по 28.02.2013, з 22.03.2013 по 31.03.2013, з 11.04.2013 по 30.04.2013, з 11.05.2013 по 31.05.2013, з 21.06.2013 по 02.07.2013, з 18.09.2013 по 06.10.2014, 28.02.2017, 31.07.2017, з 07.08.2017 по 09.11.2017, з 29.12.2019 по 31.12.2019, з 17.01.2020 по 31.01.2020, з 15.02.2020 по 29.02.2020, з 08.06.2022 по 20.06.2022, з 26.06.2022 по 30.06.2022, з 22.07.2022 по 31.07.2022, з 15.08.2022 по 31.08.2022, з 20.09.2022 по 30.09.2022, з 23.10.2022 по 31.10.2022, з 23.11.2022 по 30.11.2022, з 05.12.2022 по 31.12.2022, з 19.01.2013 по 31.01.2013, з 12.02.2023 по 28.02.2023, з 16.03.2023 по 26.03.2023, з 27.03.2023 по 30.09.2023, з 01.07.2024 по 23.12.2024: зарахувати до провідної посади «гірник очисного забою» періоди з 29.12.2019 по 31.12.2019, з 17.01.2020 по 31.01.2020, з 15.02.2020 по 29.02.2020, з 08.06.2022 по 20.06.2022, з 26.06.2022 по 30.06.2022, з 22.07.2022 по 31.07.2022, з 15.08.2022 по 31.08.2022, з 20.09.2022 по 30.09.2022, з 23.10.2022 по 31.10.2022, з 23.11.2022 по 30.11.2022, з 05.12.2022 по 31.12.2022, з 19.01.2023 по 31.01.2023, з 12.02.2023 по 28.02.2023, з 16.03.2023 по 26.03.2023, з 27.03.2023 по 30.09.2023, з 01.07.2024 по 23.12.2024; зарахувати до страхового стажу період з 01.07.2024 по 23.12.2024.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що він 18.02.2025 звернувся до органів ПФУ із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058). До заяви були додані необхідні для цього документи.

Заяву розглянуто Головним управління ПФУ в Івано-Франківській області та 26.02.2025 прийнято рішення №61 про відмову у призначенні пенсії. Як вбачається з Рішення, його страховий стаж складає 52 роки 3 місяці 29 днів, тривалість пільгового стажу за Постановою КМУ №202 - 20 років 11 місяців 1 днів (в т.ч. провідні професії - 5 років 5 місяців 7 днів, навчання за фахом 12 днів), робота за Списком №1 - 24 роки 6 місяців 21 день.

Позивач вказує, що за його підрахунками він має більше 25 років пільгового стажу за Постановою КМУ №202. Також зазначає, що відповідачем при обчисленні його стажу не застосовано ч.5 ст. 114 Закону №1058 та Роз`яснення №8, також не зараховано періоди його праці на останньому підприємстві, з врахуванням тимчасової непрацездатності, та періоди його праці на провідних посадах.

Крім того, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року по справі № 200/446/24 зобов`язано територіальний орган Пенсійного фонду України зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком № 1 спірні періоди його роботи.

Позивач зазначає, що він претендує на пенсію відповідно до ч.3 ст. 114 Закону №1058 (пільговий стаж за Постановою КМУ №202). Як робота за Списком №1, так і робота за Постановою КМУ №202 - це робота на підземних роботах повний робочий день. Тобто, періоди роботи за Списком №1 (п.1 ч.2 статті 114) відповідно до ч.5 ст. 115 Закону №1058 мають бути зараховані до періодів роботи за Постановою КМУ 202 (ч.3 ст. 114) для цілей призначення пенсії за ч.3 ст. 114 Закону №1058. Отже, періоди, визначені рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року по справі № 200/446/24, мають бути зараховані до періодів роботи на підземних роботах за Постановою КМУ №202, для призначення пенсії за ч.3 ст. 114 Закону №1058. При цьому деякі періоди не зараховані відповідачем до його пільгового стажу за провідними професіями. Період з 01.07.2024 по 23.12.2024 не зарахований також до пільгового стажу та до страхового стажу. Також не враховано тимчасову непрацездатність. Отже, позивач вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 61 від 26.02.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язано Управління повторно розглянути заяву позивача від 18 лютого 2025 року про призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах», зарахувавши до його пільгового стажу за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, періоди роботи: з 22.11.2009 по 30.11.2009, з 24.12.2009 по 31.12.2009, з 22.01.2010 по 31.01.2010, з 21.02.2010 по 28.02.2010, з 24.03.2010 по 31.03.2010, з 22.04.2010 по 30.04.2010, з 21.05.2010 по 31.05.2010, з 23.06.2010 по 30.06.2010, з 23.07.2010 по 31.07.2010, з 20.08.2010 по 31.08.2010, з 22.09.2010 по 30.09.2010, з 24.10.2010 по 31.10.2010, з 23.11.2010 по 30.11.2010, з 24.12.2010 по 31.12.2010, з 19.01.2011 по 31.01.2011, з 04.02.2011 по 28.02.2011, з 24.03.2011 по 31.03.2011, з 22.04.2011 по 30.04.2011, з 22.05.2011 по 31.05.2011, з 22.06.2011 по 30.06.2011, з 22.07.2011 по 31.07.2011, з 15.08.2011 по 31.08.2011, з 11.09.2011 по 30.09.2011, з 21.10.2011 по 31.10.2011, з 23.11.2011 по 30.11.2021, з 23.12.2011 по 31.12.2011, з 19.02.2012 по 29.02.2012, з 23.03.2012 по 31.03.2012, з 21.04.2012 по 30.04.2012, з 22.05.2012 по 31.05.2012, з 13.06.2012 по 30.06.2012, з 11.07.2012 по 31.07.2012, з 24.08.2012 по 31.08.2012, з 21.09.2012 по 30.09.2012, з 23.10.2012 по 31.10.2012, з 23.11.2012 по 30.11.2012, з 22.12.2012 по 31.12.2012, з 23.01.2013 по 31.03.2013, з 21.02.2013 по 28.02.2013, з 22.03.2013 по 31.03.2013, з 11.04.2013 по 30.04.2013, з 11.05.2013 по 31.05.2013, з 21.06.2013 по 02.07.2013, з 18.09.2013 по 06.10.2014, 28.02.2017, 31.07.2017; до пільгового стажу за провідними професіями періоди: з 07.08.2017 по 09.11.2017, з 29.12.2019 по 31.12.2019, з 17.01.2020 по 31.01.2020, з 15.02.2020 по 29.02.2020, з 08.06.2022 по 20.06.2022, з 26.06.2022 по 30.06.2022, з 22.07.2022 по 31.07.2022, з 15.08.2022 по 31.08.2022, з 20.09.2022 по 30.09.2022, з 23.10.2022 по 31.10.2022, з 23.11.2022 по 30.11.2022, з 05.12.2022 по 31.12.2022, з 19.01.2023 по 31.01.2023, з 12.02.2023 по 28.02.2023, з 16.03.2023 по 26.03.2023, з 27.03.2023 по 30.09.2023.

В іншій частині позовних вимог у задоволенні відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, сторони подали апеляційні скарги, в яких посилались на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, позивач вважає, що відповідальність за неподання звітності по нарахованій заробітній платі, несплату страхових внесків за періоди його роботи та періоди тимчасової непрацездатності, не може покладатись на нього, працівника, та позбавляти його соціального захисту. Підприємство за останні півроку не сплатило страхові внески, не подало звіти про нараховану заробітну плату та взагалі її не виплатило. У серпні 2024 року він працював, підприємством йому надано табуляграму щодо нарахованих сум, згідно якої йому нарахована заробітна плата 63384,35 грн, утримані податки (НДФЛ, військовий збір).

Позивач просив скасувати частково рішення місцевого суду, в частині відмовлених позовних вимог, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги відповідач зазначає, що Головне управління не порушувало прав позивача на отримання пенсії, а тому суд безпідставно задовольнив позовні вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії.

Стаж позивача згідно зі Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, становить 20 років 11 місяців 1 день (в т.ч. провідні професії - 5 років 5 місяців 7 днів, навчання за фахом - 12 днів). Стаж роботи за Списком №1 становить 24 роки 6 місяців 21 день. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці враховано всі періоди роботи згідно довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.03.2024. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року в справі №200/446/24 зазначені періоди включені до пільгового стажу за Списком № 1, а не до пільгового стажу на підземних роботах за Постановою КМУ №202, тому позивач не має права на призначення пенсії незалежно від віку. Загальний пільговий стаж позивача згідно розрахунку, доданого до позовної заяви, становить 24 роки 6 місяців 21 день, що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Що стосується зарахування періоду роботи в ТОВ «Краснолиманське» з 01.07.2024 по 23.12.2024 до загального страхового стажу, починаючи з 01.07.2002 обчислення пенсій здійснюється із заробітку особи за період роботи після 01.07.2000 за даними системи персоніфікованого обліку (пункт 3 постанови № 794).

Відповідач просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі,

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційних скаргах, залишити без задоволення, з таких підстав.

18 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до вимог частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви позивачем було додано клопотання, в якому позивач просив врахувати висновки, викладені в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 28.03.2024 у справі № 200/446/24, застосувати Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 8, а також врахувати перебування позивача на лікарняному у період з 09.09.2024 по 29.11.2024.

За принципом екстериторіальності заява ОСОБА_1 від 18 лютого 2025 року була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

За результатом розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 26 лютого 2025 року прийнято рішення № 61 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У рішенні зазначено наступне. Стаж, згідно із Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, становить 20 років 11 місяців 1 день (в т.ч. провідні професії - 5 років 5 місяці 7 днів, навчання за фахом - 12 днів). Відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки, після досягнення 50 років і при стажі роботи 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівники, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. Згідно з наданими документами страховий стаж становить 28 років 3 місяці 29 днів, з урахуванням кратності - 52 роки 3 місяці 29 днів. Вік заявника на дату звернення 45 років 1 місяць 27 днів. Стаж роботи за Списком №1 становить 24 роки 6 місяців 21 день. За результатами документів, доданих до заяви, до стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці враховано всі періоди роботи згідно довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та рішення суду від 28.03.2024. Вирішено відмовити у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону №1058.

Суд зауважує, що у спірному рішенні від 26 лютого 2025 року № 61, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не зазначено, які саме періоди роботи позивача та з яких підстав зараховані чи не зараховані до страхового та пільгового стажу позивача, лише зазначено наявний стаж на дату звернення та констатовано його недостатність для призначення пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже суд під час розгляду цієї справи виходить з наявних в матеріалах справи доказів та пояснень відповідача, наявних у заявах по суті справи.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 3 статті 4 Закону № 1058-IV визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до положень статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Частиною 1 статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Частиною 3 статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-ІV, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку № 22-1 заява, зокрема, про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема:

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного стажу роботи). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу);

5) документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;

документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).

Стаття 62 Закону № 1788-ХІІ встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.

Отже, право особи на призначення пільгової пенсії відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2. Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.

Позивач звернувся до територіального органу пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якою передбачено право на пенсію незалежно від віку. Для призначення такої пенсії особі слід мати не менше 25 років стажу за списком Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, або не менше 20 років стажу за провідними професіями.

Як вбачається зі спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 26 лютого 2025 року № 61, стаж позивача за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202, становить 20 років 11 місяців 1 день (в т.ч. провідні професії - 5 років 5 місяці 7 днів, навчання за фахом - 12 днів), стаж роботи за Списком №1 становить 24 роки 6 місяців 21 день.

Щодо спірних періодів суд зазначає наступне.

Згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 позивач:

- 11.11.2009 прийнятий до ТОВ «Краснолиманське» гірничим майстром підземним з повним підземним робочим днем у шахті тимчасово (запис № 16);

- 01.02.2010 переведений гірничим майстром підземним з повним підземним робочим днем у шахті (запис № 17);

- 02.07.2013 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (запис № 18).

Як вбачається з розрахунку стажу (форма РС-право) період роботи з 11.11.2009 по 02.07.2013 позивача зарахований до його пільгового стажу за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, окрім періодів: з 22.11.2009 по 30.11.2009; з 24.12.2009 по 31.12.2009; з 22.01.2010 по 31.01.2010; з 21.02.2010 по 28.02.2010; з 24.03.2010 по 31.03.2010; з 22.04.2010 по 30.04.2010; з 21.05.2010 по 31.05.2010; з 23.06.2010 по 30.06.2010; з 23.07.2010 по 31.07.2010; з 20.08.2010 по 31.08.2010; з 22.09.2010 по 30.09.2010; з 24.10.2010 по 31.10.2010; з 23.11.2010 по 30.11.2010; з 24.12.2010 по 31.12.2010; з 19.01.2011 по 31.01.2011; з 04.02.2011 по 28.02.2011; з 24.03.2011 по 31.03.2011; з 22.04.2011 по 30.04.2011; з 22.05.2011 по 31.05.2011; з 22.06.2011 по 30.06.2011; з 22.07.2011 по 31.07.2011; з 15.08.2011 по 31.08.2011; з 11.09.2011 по 30.09.2011; з 21.10.2011 по 31.10.2011; з 23.11.2011 по 30.11.2021; з 23.12.2011 по 31.12.2011; з 19.02.2012 по 29.02.2012; з 23.03.2012 по 31.03.2012; з 21.04.2012 по 30.04.2012; з 22.05.2012 по 31.05.2012; з 13.06.2012 по 30.06.2012; з 11.07.2012 по 31.07.2012; з 24.08.2012 по 31.08.2012; з 21.09.2012 по 30.09.2012; з 23.10.2012 по 31.10.2012; з 23.11.2012 по 30.11.2012; з 22.12.2012 по 31.12.2012; з 23.01.2013 по 31.03.2013; з 21.02.2013 по 28.02.2013; з 22.03.2013 по 31.03.2013; з 11.04.2013 по 30.04.2013; з 11.05.2013 по 31.05.2013; з 21.06.2013 по 02.07.2013. Вказані періоди зараховані до пільгового стажу позивача за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 позивач:

- 08.07.2013 прийнятий за переводом до ТОВ «Краснолиманське» гірничим майстром підземним з повним робочим днем у шахті (запис № 21);

- 06.10.2014 звільнений за переводом на ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» за ст. 36 п. 5 КЗпП України (запис № 22).

Як вбачається з розрахунку стажу (форми РС-право) період роботи позивача з 08.07.2013 по 06.10.2014 зарахований до його пільгового стажу за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, окрім періоду з 18.09.2013 по 06.10.2014, який зарахований до пільгового стажу позивача за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 позивач:

- 07.10.2014 прийнятий в ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» за переводом гірничим майстром підземним з повним підземним робочим днем у шахті (запис № 23);

- 03.03.2015 переведений учнем гірника підземного з повним робочим днем у шахті (запис № 24);

- 01.04.2015 переведений гірничим майстром підземним з повним підземним робочим днем у шахті (запис № 25);

- 07.08.2017 переведений учнем гірника очисного забою підземним з повним робочим днем у шахті (запис № 26);

- 10.11.2017 переведений гірником очисного забою підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті (запит № 27);

- 29.02.2020 звільнений за власним бажанням за ч. 1 статті 38 КЗпП України.

Як вбачається з розрахунку стажу (форма РС-право) період роботи позивача з 07.10.2014 по 06.08.2017 зарахований до його пільгового стажу за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, період з 10.11.2017 по 14.02.2020 зараховано до пільгового стажу позивача за провідними професіями. Проте періоди: 28.02.2017; 31.07.2017; з 07.08.2017 по 09.11.2017; з 29.12.2019 по 31.12.2019; з 17.01.2020 по 31.01.2020; з 15.02.2020 по 29.02.2020 зараховані до пільгового стажу позивача за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 позивач:

- 08.06.2022 прийнятий до ТОВ «Краснолиманське» гірником очисного забою підземним з повним підземним робочим днем у шахті тимчасово (запис № 33);

- 08.07.2022 переведено гірником очисного забою підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем у шахті постійно (запис № 34);

- 20.09.2022 переведено гірником очисного забою підземним 4 розряду з повним підземним робочим днем у шахті (запис № 35);

- 01.11.2022 переведено гірником очисного забою підземним 5 розряду з повним підземним робочим днем у шахті (запис № 36);

- 23.12.2024 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

Як вбачається з розрахунку стажу (форма РС-право) вказаний період роботи позивача у ТОВ «Краснолиманське» зарахований до його пільгового стажу за провідними професіями, окрім періодів: з 08.06.2022 по 20.06.2022; з 26.06.2022 по 30.06.2022; з 22.07.2022 по 31.07.2022; з 15.08.2022 по 31.08.2022; з 20.09.2022 по 30.09.2022; з 23.10.2022 по 31.10.2022; з 23.11.2022 по 30.11.2022; з 05.12.2022 по 31.12.2022; з 19.01.2013 по 31.01.2013; з 12.02.2023 по 28.02.2023; з 16.03.2023 по 26.03.2023; з 27.03.2023 по 30.09.2023. Вказані періоди зараховані до пільгового стажу позивача за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Роз`яснення такого вибіркового зарахування періодів трудової діяльності позивача до його пільгового стажу відповідачем у спірному рішенні не наведено, проте у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що спірні періоди включені до пільгового стажу за Списком № 1, а не до пільгового стажу на підземних роботах за Постановою КМУ №202 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року в справі №200/446/24.

Суд зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року у справі № 200/446/24, яке постановою Першого апеляційного адміністративного суду залишено без змін та набрало законної сили 20 червня 2024 року, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 періоди з 22.11.2009 по 30.11.2009, з 24.12.2009 по 31.12.2009, з 22.01.2010 по 31.01.2010, з 21.02.2010 по 28.02.2010, з 24.03.2010 по 31.03.2010, з 22.04.2010 по 30.04.2010, з 21.05.2010 по 31.05.2010, з 23.06.2010 по 30.06.2010, з 23.07.2010 по 31.07.2010, з 20.08.2010 по 31.08.2010, з 22.09.2010 по 30.09.2010, з 24.10.2010 по 31.10.2010, з 23.11.2010 по 30.11.2010, з 24.12.2010 по 31.12.2010, з 19.01.2011 по 31.01.2011, з 04.02.2011 по 28.02.2011, з 24.03.2011 по 31.03.2011, з 22.04.2011 по 30.04.2011, з 22.05.2011 по 31.05.2011, з 22.06.2011 по 30.06.2011, з 22.07.2011 по 31.07.2011, з 15.08.2011 по 31.08.2011, з 11.09.2011 по 30.09.2011, з 21.10.2011 по 31.10.2011, з 23.11.2011 по 30.11.2021, з 23.12.2011 по 31.12.2011, з 19.02.2012 по 29.02.2012, з 23.03.2012 по 31.03.2012, з 21.04.2012 по 30.04.2012, з 22.05.2012 по 31.05.2012, з 13.06.2012 по 30.06.2012, з 11.07.2012 по 31.07.2012, з 24.08.2012 по 31.08.2012, з 21.09.2012 по 30.09.2012, з 23.10.2012 по 31.10.2012, з 23.11.2012 по 30.11.2012, з 22.12.2012 по 31.12.2012, з 23.01.2013 по 31.03.2013, з 21.02.2013 по 28.02.2013, з 22.03.2013 по 31.03.2013, з 11.04.2013 по 30.04.2013, з 11.05.2013 по 31.05.2013, з 21.06.2013 по 02.07.2013, з 18.09.2013 по 06.10.2014, 28.02.2017, 31.07.2017, з 07.08.2017 по 09.11.2017, з 29.12.2019 по 31.12.2019, з 17.01.2020 по 31.01.2020, з 15.02.2020 по 29.02.2020, з 08.06.2022 по 20.06.2022, з 26.06.2022 по 30.06.2022, з 22.07.2022 по 31.07.2022, з 15.08.2022 по 31.08.2022, з 20.09.2022 по 30.09.2022, з 23.10.2022 по 31.10.2022, з 23.11.2022 по 30.11.2022, з 05.12.2022 по 31.12.2022, з 19.01.2013 по 31.01.2013, з 12.02.2023 по 28.02.2023, з 16.03.2023 по 26.03.2023, з 27.03.2023 по 30.09.2023.

Разом із цим суд зауважує, що предметом спору в адміністративній справі № 200/446/24 була наявність правових підстав для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 № 213-VІІІ, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, та не зарахування до страхового та пільгового стажу певних періодів роботи.

Проте, у Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на розгляді перебувала заява позивача про призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд зазначає, що під час розгляду заяв про призначення пенсії за віком пенсійний орган має враховувати, в тому числі, віднесення певних періодів роботи особи одночасно до різних пільгових списків (наприклад, до Списку 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах для призначення пенсії відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України № 1058 та до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, для призначення пенсії за частиною 3 статті 114 Закону України № 1058-IV) та за результатом підрахування пільгового стажу пенсійний орган має визначити наявність або відсутність у особи права на більш пільгову пенсію за віком.

Водночас, частиною 5 статті 114 Закону № 1058 передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

До Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, та до Списку № 1, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 № 461, віднесені усі працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах (розділ І Гірничі роботи підрозділ 1 Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень).

Водночас, до Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, віднесені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю) (розділ I. Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт).

Суд зауважує, що записи у трудовій книжці позивача в повній мірі підтверджують роботу позивача на підземних гірничих роботах з повним робочим днем у шахті у спірні періоди.

Отже, відповідач протиправно не зарахував як пільговий стаж за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, періоди роботи позивача: з 22.11.2009 по 30.11.2009, з 24.12.2009 по 31.12.2009, з 22.01.2010 по 31.01.2010, з 21.02.2010 по 28.02.2010, з 24.03.2010 по 31.03.2010, з 22.04.2010 по 30.04.2010, з 21.05.2010 по 31.05.2010, з 23.06.2010 по 30.06.2010, з 23.07.2010 по 31.07.2010, з 20.08.2010 по 31.08.2010, з 22.09.2010 по 30.09.2010, з 24.10.2010 по 31.10.2010, з 23.11.2010 по 30.11.2010, з 24.12.2010 по 31.12.2010, з 19.01.2011 по 31.01.2011, з 04.02.2011 по 28.02.2011, з 24.03.2011 по 31.03.2011, з 22.04.2011 по 30.04.2011, з 22.05.2011 по 31.05.2011, з 22.06.2011 по 30.06.2011, з 22.07.2011 по 31.07.2011, з 15.08.2011 по 31.08.2011, з 11.09.2011 по 30.09.2011, з 21.10.2011 по 31.10.2011, з 23.11.2011 по 30.11.2021, з 23.12.2011 по 31.12.2011, з 19.02.2012 по 29.02.2012, з 23.03.2012 по 31.03.2012, з 21.04.2012 по 30.04.2012, з 22.05.2012 по 31.05.2012, з 13.06.2012 по 30.06.2012, з 11.07.2012 по 31.07.2012, з 24.08.2012 по 31.08.2012, з 21.09.2012 по 30.09.2012, з 23.10.2012 по 31.10.2012, з 23.11.2012 по 30.11.2012, з 22.12.2012 по 31.12.2012, з 23.01.2013 по 31.03.2013, з 21.02.2013 по 28.02.2013, з 22.03.2013 по 31.03.2013, з 11.04.2013 по 30.04.2013, з 11.05.2013 по 31.05.2013, з 21.06.2013 по 02.07.2013, з 18.09.2013 по 06.10.2014, 28.02.2017, 31.07.2017.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно із записами у трудовій книжці позивача у період з 07.08.2017 по 29.02.2020 та з 10.03.2020 по 23.12.2024 позивач працював за професією «гірник очисного забою», що відповідно до частини 3 статті 114 Закону віднесена до провідних професій.

Отже, періоди роботи позивача з 07.08.2017 по 09.11.2017, з 29.12.2019 по 31.12.2019, з 17.01.2020 по 31.01.2020, з 15.02.2020 по 29.02.2020, з 08.06.2022 по 20.06.2022, з 26.06.2022 по 30.06.2022, з 22.07.2022 по 31.07.2022, з 15.08.2022 по 31.08.2022, з 20.09.2022 по 30.09.2022, з 23.10.2022 по 31.10.2022, з 23.11.2022 по 30.11.2022, з 05.12.2022 по 31.12.2022, з 19.01.2023 по 31.01.2023, з 12.02.2023 по 28.02.2023, з 16.03.2023 по 26.03.2023, з 27.03.2023 по 30.09.2023 року протиправно не були зараховані до пільгового стажу позивача за провідними професіями.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказані спірні періоди трудової діяльності позивача підлягають зарахування до його пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом із цим, позивач в позовній заяві просить зарахувати періоди з 07.08.2017 по 09.11.2017, з 29.12.2019 по 31.12.2019, з 17.01.2020 по 31.01.2020, з 15.02.2020 по 29.02.2020, з 08.06.2022 по 20.06.2022, з 26.06.2022 по 30.06.2022, з 22.07.2022 по 31.07.2022, з 15.08.2022 по 31.08.2022, з 20.09.2022 по 30.09.2022, з 23.10.2022 по 31.10.2022, з 23.11.2022 по 30.11.2022, з 05.12.2022 по 31.12.2022, з 19.01.2023 по 31.01.2023, з 12.02.2023 по 28.02.2023, з 16.03.2023 по 26.03.2023, з 27.03.2023 по 30.09.2023 як за Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202, так і за провідними професіями.

Суд зауважує, що роботи, передбачені Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 та роботи за провідними професіями в однаковій мірі дають право особі на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV, відтак відсутні підстави для зарахування періодів роботи позивача за провідними професіями за Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202.

Щодо позовної вимоги про застосуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 при обчисленні пільгового стажу, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 18.11.2024 у справі №200/1009/24 дійшов наступних висновків. Згідно із пунктом 5 постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 06.12.1991 №1931 Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.

На виконання постанови Верховної Ради України «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 06.12.1991 №1931 Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці;

кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

Тобто, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 № 8 основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10-річного стажу роботи.

У листі від 02.10.2018 №19997/0/2-18, адресованому Пенсійному фонду України, Міністерство соціальної політики України зазначило про доцільність застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 12.09.2018 №1209-27, до законодавчого врегулювання питання внесення змін до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховують Роз`яснення № 8.

Верховний Суд у вказаній постанові зазначив, що статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачена можливість взаємного зарахування періодів роботи як за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, так і періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а Роз`ясненням № 8 лише розтлумачено як правильно застосовувати цю норму.

Судом встановлено, що пільговий стаж роботи позивача становить не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку. Відтак, позивач має право на обчислення стажу підземної роботи із зарахуванням до нього кожного повного року гірничим очисного забою - за 1 рік роботи 3 місяці.

Враховуючи викладене, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що при обрахунку пільгового стажу позивача підлягають застосуванню роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню.

Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Щодо періоду роботи позивача з 01.07.2024 по 23.12.2024 суд зазначає наступне.

Записами в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 підтверджено, що останній у період з 08.06.2022 по 23.12.2024 безперервно перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське» за професією гірник очисного забою підземний з повним підземним робочим днем у шахті тимчасово (записи № 33 - 37). 23.12.2024 звільнений за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.

Крім того, у період з 09.09.2024 по 29.11.2024 позивач перебував на лікарняному (листки непрацездатності: 26360911-1, 25730403-1, 27055475-1, 25479966-1).

Як вбачається з розрахунку стажу (форма РС-право), до страхового та пільгового стажу позивача зарахований період по 30.06.2024 включно. Період з 01.07.2024 по 23.12.2024 не включений до розрахунку.

Спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не містить жодних обґрунтувань щодо не включення періоду з 01.07.2024 по 23.12.2024 до страхового та пільгового стажу позивача.

Щодо цього періоду відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.08.1993 № 637 в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1058 від 27.09.2022 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до 4.3 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, страховий стаж обчислюється по місяць, що передує місяцю подання особою відповідної заяви (досягнення особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 Закону, - у разі автоматичного призначення пенсії за віком (без звернення особи)).

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Положеннями статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного)рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

Водночас, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача як застрахованої особи, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі (постанови Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі №535/1031/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №414/736/17, від 20 березня 2019 року у справі №688/947/17, від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а та ін.)

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за наявності відомостей, які підтверджують нарахування заробітної плати (доходу), на які відповідно до Закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Водночас, відсутність відомостей стосовно нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на яку (який) відповідно до закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), свідчить про відсутність підстав для зарахування відповідного періоду до страхового стажу особи.

Щодо періоду тимчасового непрацездатності позивача з 09.04.2024 по 29.11.2024 суд зазначає, що відповідно до пункту «е» статті 56 Закону України «Про пенсійне страхування» тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи, зараховується до стажу роботи.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV).

Пунктом 3, 10, 13, 14, 16 частини 1 статті 1 Закону № 1105-XIV встановлено, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - соціальне страхування) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Страховий випадок за соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності - подія, з настанням якої виникає право застрахованої особи, членів її сім`ї або іншої особи на отримання відповідно до цього Закону страхових виплат.

Страхові ризики за соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності - обставина, внаслідок якої застрахована особа або члени її сім`ї можуть тимчасово втратити засоби до існування та потребувати страхових виплат згідно із цим Законом;

Суб`єкти соціального страхування - застрахована особа, члени її сім`ї або інша особа у випадках, передбачених цим Законом, страхувальник та страховик.

Листок непрацездатності - сформований програмними засобами електронного реєстру листків непрацездатності на підставі медичного висновку про тимчасову непрацездатність або документа, що засвідчує факт усиновлення дитини, і зареєстрований за єдиним реєстраційним номером цього реєстру електронний документ, що є підставою для звільнення від роботи, призначення страхових виплат відповідно до законодавства про соціальне страхування.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 1105-XIV уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 9 Закону № 1105-XIV застраховані особи мають право, зокрема, отримання у разі настання страхового випадку страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.

В силу ст. 11 Закону № 1105-XIV, страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.

Частиною 1 статті 12 Закону № 1105-XIV закріплено, що право на страхові виплати за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їхніх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 Закону № 1105-XIV за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг, зокрема, як допомога по тимчасовій непрацездатності, включаючи догляд за хворою дитиною, догляд за дитиною віком до 14 років або дитиною з інвалідністю віком до 18 років на весь період надання реабілітаційної допомоги, за наявності медичного висновку про необхідність стороннього догляду за дитиною.

Допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі страхових виплат, які повністю або частково компенсують втрату заробітної плати (доходу), у разі настання одного з таких страхових випадків: 1) тимчасова непрацездатність внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, а також тимчасова непрацездатність на період реабілітації внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві (пункт 1 частини 1 статті 15 Закону № 1105-XIV).

Відповідно до положень статті 14 Закону № 1105-XIV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі не менше мінімального страхового внеску, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини.

Період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримання виплат за окремими видами соціального страхування, крім пенсій усіх видів (за винятком пенсії по інвалідності), включається до страхового стажу як період, за який сплачено страхові внески виходячи з розміру мінімального страхового внеску.

Страховий стаж обчислюється за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, у тому числі за даними про трудову діяльність працівників, внесеними відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а за періоди до 1 липня 2000 року - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), починаючи з липня 2024 року відомості щодо заробітної плати позивача та сплати страхових внесків у період з липня 2024 року по грудень 2024 року включно відсутні.

З огляду на викладене, на час розгляду заяви позивача про призначення пенсії у відповідача були відсутні підстави для зарахування періоду роботи позивача з 01.07.2024 по 23.12.2024 до його страхового стажу та відповідно і до пільгового.

Отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги позивача (про те, що відповідальність за неподання звітності по нарахованій заробітній платі, несплату страхових внесків за періоди його роботи та періоди тимчасової непрацездатності, не може покладатись на нього, працівника, та позбавляти його соціального захисту. Підприємство за останні півроку не сплатило страхові внески, не подало звіти про нараховану заробітну плату та взагалі її не виплатило. У серпні 2024 року він працював, підприємством йому надано табуляграму щодо нарахованих сум, згідно якої йому нарахована заробітна плата 63384,35 грн, утримані податки (НДФЛ, військовий збір), - апеляційним судом відхиляються, з огляду на наступне.

По-перше, судом першої інстанції вірно застосовано положення діючого законодавства щодо того, якими доказами підтверджується наявність страхового стажу. В чинному законодавстві (зокрема, за спірний період липня - грудня 2024 року) відсутні норми, що страховий стаж підтверджується записами в трудовій книжці.

По-друге, табуляграму не можна розцінювати як документ, що підтверджує певні факти, оскільки вона не має реквізитів, які властиві документам-доказам. Табуляграма носить інформативний характер. Більш того, фотокопія, надана позивачем, містить лише частину табуляграми, з якої не вбачається ані підприємства, ані підстав та періодів нарахувань.

По-третє, позивачем не надано доказів неправомірності невиплати ТОВ «Краснолиманське» (з яким в спірний період позивач перебував у трудових відносинах) заробітної плати ОСОБА_1 або оплати листків непрацездатності роботодавцем чи страховиком (зокрема, відповідного рішення суду). В той же час, Покровська міська територіальна громада, до складу якої входить м. Родинське (де в спірний період було розташовано ТОВ «Краснолиманське»), згідно Наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, з 23.08.2024 входить до території активних бойових дій (а до цієї дати - можливих бойових дій). В свою чергу, відповідно до статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2136-IX (далі - Закон № 2136) призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою й тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку зі збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, позивачем не доведено, що в спірний період він виконував роботи за укладеним трудовим договором, відтак, його апеляційна скарга також не підлягає задоволенню.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року у справі № 200/1548/25 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 23 липня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

А. В. Гайдар