Справа № 560/8916/25
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8916/25
РІШЕННЯ

іменем України

23 липня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Подільський Цемент" до Хмельницької митниці про визнання протиправними, скасування картки відмови та рішення,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Подільський Цемент" звернулося в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовом до Хмельницької митниці, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації від 14.01.2025 року № UА400020/2025/000004;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості від 14.01.2025 року № UА400000/2025/000006/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наявність у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару відповідачем не доведена.

Ухвалою суду від 04 червня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що під час митного оформлення посадовою особою митного органу було прийняте оскаржуване рішення про коригування митної вартості, оскільки надані декларантом документи не спростовували виявлені митним органом розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, тому Хмельницькою митницею було оформлено картку відмови в митному оформленні товарів, транспортних засобів комерційного призначення, в яких були роз`яснені вимоги, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення оцінюваних товарів. Це, зокрема, необхідність задекларувати визначену в рішенні про коригування митної вартості вартість оцінюваних товарів.

У відзиві на позов відповідач також просить для повного та всебічного встановлення обставин справи розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Розглянувши зазначене клопотання, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 260 КАС України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача протягом двох днів із дня її надходження до суду постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Згідно з ч. 5-6 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо, зокрема, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно з п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України визначено перелік справ незначної складності. Згідно з п. 10 вказаної норми справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження категорії справ, визначені ч. 4 ст. 12 КАС України.

Враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Крім того, відповідачем в поданому клопотанні не наведено жодних конкретних мотивів, обґрунтувань та підстав, в чому полягає складність справи та є необхідність проведення судового засідання з повідомленням сторін. Зміст клопотання не дає підстав стверджувати, що повне та всебічне з`ясування усіх обставин у справі потребує проведення судового засідання чи заслуховування пояснень сторін.

Отже, вказану справу належить розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку із чим подане клопотання необхідно залишити без задоволення.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що в тексті відзиву відповідач вкотре звертається до статистичної вартості Товару, зазначеної в митній декларації країни відправлення. Разом з цим зазначена вартість є меншою, ніж визначено позивачем при імпорті товару. Різниця полягає в тому, що статистична вартість не включає вартість транспортування по території України. Таким чином, зазначена вартість може відрізнятися і не впливає на визначення митної вартості позивачем. Вказує, що митна вартість визначена відповідачем неправомірно. Просить задовольнити позовні вимоги АТ "Подільський цемент" до Хмельницької митниці в повному обсязі.

Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, вказує, що позивачем у відповіді на відзив не спростовано жодних доводів та аргументів Хмельницької митниці, викладених у відзиві на позовну заяву, щодо фактичних обставин прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

АТ "Подільський цемент", (Покупець) та INTERKRAZ Sр. Z о.о. (Продавець) уклали договір постачання №POD/1 від 01.03.2023 року відповідно до якого здійснювався імпорт виробленого продавцем товару з території Республіки Польща в Україну.

Відповідно до умов п. 1.1., 1.2. договору Продавець продає, а Покупець купує матеріали, інструменти, частини обладнання, обладнання для виробничих цілей.

Детальний опис Товару, його вартість, кількість, термін поставки вказуються в Замовленнях Покупця, що підтверджуються документом "Підтвердження замовлення", наданому/наданих Продавцем Покупцю, які є невід`ємними частинами договором.

АТ "Подільський цемент" сформовано два замовлення на купівлю № від 03.09.2024 року та № від 18.11.2024 року. Продавцем були надані рахунки-фактури (інвойси) №ZR-FЕ/DЕ/25/01/002 від 07.01.2025 року та № ZR-FЕ/DЕ/25/01/001 від 07.01.2025 року, а також підтвердження замовлень № ZКЕ/DЕ/0019/10/2024 від 15.01.2025 року та № ZКЕ/DЕ/0013/11/2024 від 22.01.2025 року.

Сторонами погоджено поставку товару:

- Ролик амортизуючий, S-стандарт, 159/88,9X460, тип 3 (17х20), 6305 SKF, tarcze 12C,RAL3000-0003 арт.KR-U-S-159/88. 9X460-6305-0003-75шт;

- Ролик гладкий сталевий 159X450, тип 3 (17х16), 6306 2RS SKF, RAL3000-0001 арт.KR-G-S-159X450-6306-0001-260шт;

- Ролик гладкий сталевий S-стандарт 133х375, тип 3 (15х10), 6204 SKF, RAL3000-0004 арт. KR-G-S-133X375-6204-0004-150шт;

- Ролик гладкий сталевий S-стандарт плюс, 159X665, тип 3 (22х11), 6306 SKF, RAL3000-0001 арт.KR-G-S-159X665-6306-0001-35шт;

- Ролик дисковий сталевий S-стандарт 108/63,5x750, тип 3 (13х10) 6204 SKF, tarcze 4B+4A (85) +4B, RAL3000-0025 арт.KR-T-S-108/63,5x750-36204-0025-30шт;

- Ролик амортизуючий, S-стандарт, 108/63,5x315, тип 3 (13х8), 6204 SKF, tarcze 9C, RAL3000-0012 арт.KR-U-S-108/63,5x315-6204-0012-130шт;

- Ролик амортизуючий S-стандарт, 108/63,5х310, тип 3 (13х10), 6204 SKF, tarcze 9C, RAL3000-0005 арт. KR-U-S-108/63,5x310-6204-0005-70шт;

- Ролик гладкий сталевий S-стандарт плюс, 159X450, тип 3 (17х16), 6306 2RS SKF, RAL3000-0001 арт. KR-G-S-159x450-6306-0001-500шт.

З метою митного оформлення товару АТ "Подільський цемент" подало митну декларацію № 25UА0900, сертифікати якості № 01/01/2025, № 08/01/2025 від 07.01.2025 року, Пакувальні листи № 01/01/2025 від 01.01.2025 року, № 02/01/2025 від 02.01.2025 року, рахунки-фактури № ZR-FЕ/DЕ/25/01/001 від 07.01.2025 року, № ZR-FЕ/DЕ/25/01/002 від 07.01.2025 року, автотранспортну накладну б/н від 09.01.2025 року, сертифікат з перевезення (походження) товару форми ЕUR 1 № РL/МF/АU0042911 від 08.01.2025 року, замовлення на товар № від 23.09.2024 року та № від 18.11.2024 року, зовнішньоекономічний договір № РOD/1 від 01.03.2023 року, доповнення до договору про надання послуг митного брокера № 2 від 02.01.2024 та договір про надання послуг митного брокера №10 від 19.12.2013 року, копію митної декларації країни відправлення № 25РL00133 від 08.01.2025 року та митну декларацію № 25UА09U0 від 13.01.2025 року.

14.01.2025 року представником Gозивача отримано від Хмельницької митниці картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА400020/2025/000004.

У картці відмови зазначено, що під час виконання митних формальностей за даною митною декларацією виникло спірне питання щодо правильності визначення митної вартості товару "Ролики з недорогопінних металів", подані до митного оформлення документи згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 53 МКУ містять розбіжності, не підтверджують усі числові значення складових митної вартості, а заявлений рівень митної вартості ставить під сумнів задекларовану митну вартість товарів.

Хмельницькою митницею винесено рішення про коригування митної вартості від 14.01.2025 року №UA400000/2025/000006/2 проведено коригування митної вартості товару, ввезеного АТ "Подільський цемент" на підставі митної декларації 25UA09U0.

Зокрема, митна вартість визначена в митній декларації - 49014,00 EURO. Ціна Товару визначена в рішенні про коригування - 66290,79 EURO.

Надалі на підставі митної декларації №25UA35U7 від 14.01.2025 року здійснено імпорт товарів. В графі 47 (розрахунок податків) графа "В" визначено суму ПДВ з митної вартості, визначеної декларантом 422 768,30 грн. Крім цього визначено суму ПДВ, яка розраховано внаслідок коригування митної вартості, проведеної митним органом. Загальна сума ПДВ, визначена внаслідок коригування становить 149020,27 грн.

Не погодившись з зазначеним коригуванням, АТ "Подільський цемент" звернулось з заявою №16-36 від 05.03.2025 року та доданими додатковими документами для перегляду рішення відповідно до ч. 8, 9 ст. 55 Митного кодексу України. Крім документів, які надані до

митного оформлення до заяви додано копію листа Interkraz Sp.z.o.o. від 09.01.2025 року, копії підтверджень замовлень № ZKE/DE/0019/10/2024 та № ZKE/DE/0013/l 1/2024, копії платіжних інструкцій № 8687276 від 07.11.2024 року, № 8697211 від 19.11.2024 року, № 8735016 від 02.01.2025 року.

У відповідь на зазначену заяву Хмельницька Митниця листом №7.26-2/15-01/13/988 від 17.03.2025 року, повідомила про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості.

З зазначеним карткою відмови в прийнятті митної декларації та рішенням про коригування митної вартості відповідач не погоджується, а тому звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 23 та 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України (далі - МК України) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль-сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

У частині 2 статті 52 МК України зазначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Частиною першою статті 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності-інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті забороняється (частина п`ята статті 53 МК України).

Частиною першою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 12.03.2019 у справі № 820/8016/15 та від 26.11.2019 у справі № 821/107/16.

Статтею 57 МК України унормовано, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами другою та третьою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

За приписами частин четвертої п`ятої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Так, в обґрунтування вибору правомірності прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів та другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів митним органом зазначено, що документи, подані згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 53 МКУ містять розбіжності що впливають на правильність визначення митної вартості та ознаки відсутності окремих складових митної вартості товару.

Щодо твердження відповідача, що заявлений декларантом рівень митної вартості товару не відповідає мінімальному рівню, за яким здійснювалось митне оформлення подібних товарів.

Наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари розмитнено у попередні періоди за іншою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 16.07.2020 у справі № 815/6833/17.

Крім цього, Верховний Суд в постанові від 02 липня 2020 року у справі №804/2061/17 зауважив, що розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами, як помилково вважає митний орган.

Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 25 червня 2020 року у справі № 826/3096/16 вказав, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Також, за сталою практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі № 809/1734/16, від 21 жовтня 2021 року у справі № 420/4820/19) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню. Вказана позиція обґрунтована у постановах від 8 лютого 2019 року у справі № 825/648/17 та від 25 лютого 2020 року у справі № 260/718/19 Верховного Суду.

Щодо твердження, що до митного оформлення не надано передбачені зовнішньоекономічним контрактом заявку-замовлення, суд зазначає, що зазначені заявки - замовлення (purchase order) № від 23.09.2024 року та № від 18.11.2024 року додавалися до митної декларації, про що зазначено в ній, а також додавалися

до заяви №16-36 від 05.03.2025 року, яка надсилалася Хмельницькій митниці.

Щодо посилання відповідача, що позивачем не надано документи для підтвердження здійснення оплати, як це передбачено пунктом 3.1 контракту, суд зазначає, що копії документів про оплату були додані до заяви № 16-36 від 05.03.2025 року.

Щодо твердження відповідача, що заявлені до митного оформлення умови поставки DAP не відповідають умовам поставки зазначеним в контракті пункт 4.3 FCA, суд враховує наступне.

Суд зазначає, що п. 4.3. Контракту передбачено, що Товар поставляється на умовах FCA, склад Продавця, що знаходиться за адресою: 32-353 Тшинцьонж, Польща відповідно до Incoterms 2020, якщо інші умови не погоджено у відповідному Підтвердженні Замовлення. Водночас, суд звертає увагу, що в замовленні, рахунках-фактурах та підтвердженні замовлення сторони погодили умови доставки DAP адреса покупця - АТ "Подільський цемент". Ціна на умовах DAP зазначена в рахунках - фактурах, які надані Продавцем.

Також стосовно тверджень відповідача, що за передбаченими умовами поставки вартість транспортування включена в ціну товару, однак за визначеними умовами Контракту, у вартість товару входить вартість лише пакування, суд вказує наступне.

Відповідно до п. 2.4. договору постачання № POD000266009/1 від 01.03.2023 року ціна Товару вказується у відповідному Підтвердженні Замовлення , та рахунку на Товар і є фіксованою протягом всього терміну і може бути змінена за письмовою згодою Сторін.

В замовленні та підтвердженні замовлення сторони погодили умови доставки DAP Кам`янець-Подільський район, с. Гуменці, АТ "Подільський цемент". Умова DAP Інкотермс 2020 передбачає, що витрати на транспортування несе сторона Продавця.

В рішенні про коригування митної вартості зазначено, що статистична вартість товару зазначена в копії МД країни відправлення не відповідає вартості, яка заявлена до митного оформлення. Разом з тим, в графі 1406 МД країни відправлення вказана повна вартість товару - 49014 ЄВРО. Статистична вартість, яка зазначена в митній декларації становила 201264,00 PLN, що в перерахунку на ЄВРО становило 47214,03 ЄВРО та є меншою від фактурної вартості.

Разом з тим, суд враховує те, що статистична вартість менша від фактурної вартості товару пов`язане з тим, що до фактурної вартості включено вартість перевезення, оскільки поставка здійснювалася на умовах DAP, Кам`янець-Подільський згідно з Інкотермс 2020.

Враховуючи, наведене положення показник статистичної вартості в митній декларації країни відправлення та показник фактурної вартості в інвойсі можуть не збігатись, оскільки це різні показники.

В рішенні про коригування митної вартості також зазначено, що заявлений до митного оформлення пункт поставки Кам`янець-Подільський не відповідає пункту поставки, зазначеному в копії МД країни відправлення - Гуменці.

З цього приводу суд зазначає, що село Гуменці знаходиться в Кам`янець-Пбдільському районі приблизно 2 км. від м. Кам`янця- Подільського. Тому, умови поставки зазначені в митній декларації - DAP Кам`янець-Подільський відповідають домовленостям сторін. Товар доставлено в повному обсязі і сторони зауважень до поставки не мають.

Верховний Суд у постанові від 04.09.2018 року в адміністративній справі №818/1186/17 вказав, що у рішенні про коригування митної вартості товарів, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Не наведення відповідачем в оскаржуваних рішеннях належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товарів, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування ним додаткових документів, зокрема, перекладу декларації країни відправлення, без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішень щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 05.03.2019 в справі №815/143/17, від 09.04.2019 в справі №825/1575/17.

Отже, надані позивачем документи містять чітку інформацію про товар та його ціну і не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Також суд звертає увагу на те, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Суд повторно наголошує, що посилання відповідача на заниження позивачем митної вартості товару суд відхиляє, оскільки формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості подібних товарів не може вважатися заниженням митної вартості і не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, та не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.08.2021 у справі №821/1050/17.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач при подачі документів надав всі необхідні та достатні документи, що дають змогу визначити всі складові митної вартості товару, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 14.01.2025 року № UА400000/2025/000006/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації від 14.01.2025 року № UА400020/2025/000004 винесені Хмельницькою митницею без урахування усіх обставин та без дотриманням норм чинного законодавства.

Відтак, вищезазначене рішення про коригування митної вартості товарів від 14.01.2025 року № UА400000/2025/000006/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації від 14.01.2025 року № UА400020/2025/000004, підлягають скасуванню.

За нормами частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації від 14.01.2025 року № UА400020/2025/000004.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування заявленої митної вартості від 14.01.2025 року № UА400000/2025/000006/2.

Стягнути на користь Акціонерного товариства "Подільський Цемент" судовий збір в розмірі 14320 (чотирнадцять тисяч триста двадцять) грн 23 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Акціонерне товариство "Подільський Цемент" (вул. Хмельницьке шосе, 1-А, с. Гуменці, Кам`янець-Подільський р-н, Хмельницька обл., 32325 , код ЄДРПОУ - 00293091)
Відповідач:Хмельницька митниця (вул. Пілотська, 2, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29010 , код ЄДРПОУ - 43997560)

Головуючий суддя П.І. Салюк