Справа № 761/9309/24
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2025 року м.Київ №761/9309/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в:

В лютому 2024 до Шевченківського районного суду м. Києва до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, відповідно до вимог якого він просить суд визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області" від 18.01.2024 №25.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 04.03.2024 адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності передано на розгляд Окружному адміністративному суду м. Києва.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що будь-яких порушень службової дисципліни він не здійснював, а оголошення догани не має законного підґрунтя та відповідних обставин. Зазначає, що 07.07.2023 ним тимчасово затримано та поміщено автомобіль марки «Hyundai Accent» номерний знак НОМЕР_1 за вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та мопед марки «Yamaha» номерний знак НОМЕР_2 за вчинення водієм адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, розташованого за адресою: Київська область, Фастівський район, м. Боярка, вул. Кібенка 166. Позивач стверджує, що він не володів інформацією про відсутність укладеного договору із спеціальним зазначеним майданчиком, оскільки діяв за вказівкою безпосереднього керівника. Крім того, вказує про порушення процедури проведення службового розслідування, оскільки його не ознайомили з матеріалами справи, виклик для надання пояснень не здійснювався, а пояснення ним було надіслано у відсканованому варіанті. Також в письмових пояснення відсутні дані про особу, яка отримувала пояснення, а сам наказ неареалізований, оскільки затверджений 18.01.2024, а ознайомлення відбулося лише 22.02.2024.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якій стверджував, що службове розслідування проведено з дотриманням законодавчо встановленої процедури. А порушення, встановлені під час проведення розслідування, стали підставою для винесення дисциплінарного стягнення. Просив у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що на підтвердження доводів щодо поміщення транспорту на майданчик за вказівкою керівництва, долучив до матеріалів справи скріншот переписки. Зазначив, що не має доступу до укладених договорів зі спецмайданчиками, а керується наказами керівництва. Звернув увагу щодо спливу строків застосування дисциплінарного стягнення та наголосив, що оскаржуване рішення прийнято без отримання його письмових пояснень.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши позовну заяву, а також оцінивши наявні в матеріалах належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов таких висновків.

ОСОБА_1 10.11.2023 призначений на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Бучанського районного управління поліції ГУ Нацполіції у Київській області.

Наказом ГУ Національної поліції у Київській області від 13.12.2023 №1951 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» проведено службове розслідування з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки відомостей, викладених у поданні Київського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки НПУ щодо можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Київській області.

У ході службового розслідування встановлено, що договір про надання послуг з доставлення тимчасово затриманих транспортних засобів та їх зберігання за адресою: м. Боярка, вул. Деснянська, буд. 67 відсутній, однак працівники Бучанського та Фастівського РУП ГУНП в Київській області доставляли транспортні засоби за вказаною адресою.

Так, за результатами службового розслідування встановлено, що інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Осіповим Ігорем Сергійовичем 07.07.2023 було тимчасово затримано та доставлено автомобіль марки «Hyundai Accent» номерний знак НОМЕР_1 за вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та мопед марки «Yamaha» номерний знак НОМЕР_2 за вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, за адресою: м. Боярка, вул. Деснянська, буд. 67.

Опитаний з даного приводу ОСОБА_1 пояснив, що 07.07.2023, перебуваючи в добовому наряді ним було евакуйовано автомобіль марки «Hyundai Accent» з номерним знаком НОМЕР_1 на спеціальний майданчик в м. Боярка, оскільки водій вказаного автомобіля спричинивши дорожньо- транспортну пригоду залишив місце події та зник. Також ОСОБА_1 додав, що 04.08.2023 ним було тимчасово затримано та евакуйовано мопед марки «Yamaha» з номерним знаком НОМЕР_3 у зв`язку з відстороненням керування водія вказаного мопеду та складання адміністративних матеріалів за статтею 130 КУпАП стосовно останнього.

Надалі у своєму поясненні ОСОБА_1 зазначив, що за вказівкою (на той час начальника сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП Київській області) зараз інспектора відділу реагування патрульної поліції Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції Рубцова Олександра Сергійовича щодо евакуації всіх тимчасово затриманих транспортних засобів доставляти саме на спеціальний майданчик в м. Боярка вул. Деснянська, буд. № 67.

Опитаний ОСОБА_2 пояснив, що до листопада місяця 2023 року займав посаду начальника сектору реагування відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області. У зв`язку з чим, ним здійснювалась видача листів щодо отримання громадянами транспортних засобів, які в порядку ст.265-2 КУпАП були тимчасово затримані окремими працівниками сектору реагування відділу поліції № 1 та в подальшому поміщені до майданчиків тимчасового зберігання транспортних засобів.

Поміщення таких транспортних засобів працівниками поліції здійснювалось виключно за наявності правових підстав порушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Також ОСОБА_2 додав, що ним особисто неодноразово наголошувалось про місцезнаходження майданчиків для тимчасового зберігання таких транспортних засобів, з переліку яких у м. Боярка були відсутні. Жодних рекомендацій, в тому вказівок поліцейським про вибір таких місць з мого боку не надавались. Рішення приймалось виключно поліцейськими, які перебували на місці події. Чому обирали даний майданчик для тимчасового зберігання транспортних засобів, ОСОБА_2 не відомо.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області" від 18.01.2024 №25 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні вимог пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 3, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзацу другого пункту 1 та абзацу 1 пункту 2 розділу ХІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року №1395, абзацу 1 пункту 3 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1102, що виразилося у безпідставному поміщенні на територію, яка розташована за адресою: м. Боярка, вул. Деснянська, буд. 67, що не являється спеціальним майданчиком тимчасового зберігання затриманого автомобіля марки «Hyundai Accent» з номерним знаком НОМЕР_1 та мопед марки «Yamaha» з номерним знаком НОМЕР_3 , до іспк застосувати до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_4), до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Бучанського районного управління поліції ГУ Нацполіції у Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , застосувати дисциплінарне стягнення у виді догани.

Позивачем долучено до матеріалів справи акт про відмову ознайомлення з наказом, датований 13.02.2024.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем спірного наказу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. №580-VIII (далі за текстом Закон №580) підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Частиною 1 статті 17 Закону №580 визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

З огляду на ч.1 ст.18 Закону №580 поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Частиною 1 ст.59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до с. 10 ст. 62 Закону №580-VIII поліцейський, зокрема:

1) забезпечується належними умовами для виконання покладених на нього службових обов`язків;

2) отримує в органах поліції в установленому порядку інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, та матеріали, необхідні для належного виконання покладених на нього обов`язків;

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ (далі по тексту - Дисциплінарний статут) визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Згідно з ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 ст.1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч.1 ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч.2 ст.13 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Частиною 1 ст.14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (ч.2 ст.14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.3 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч.4 ст.14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (ч.6 ст.14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі по тексту Порядок №893).

Відповідно до п.1 розділу 5 Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Приписами п.п.2 та 3 розділу 4 Порядку №893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно з п. 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі п.1 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

повноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Аналізуючи вищезазначене, суд вказує, що підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто невиконання або неналежне виконання ним своїх службових обов`язків.

Суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 08.08.2019 у справі 804/3447/17, від 29.05.2018 у справі 800/508/17, від 02.10.2019 у справі 804/4096/17, згідно яких застосування дисциплінарного стягнення є заходом дисциплінарного впливу, його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Відповідно до п.4 розділу 6 Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Положеннями ст.16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Згідно з ч.7 ст.19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

У силу статті 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування. Перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

З огляду на ч.1 ст.22 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Згідно з ч.1 ст.24 Дисциплінарного статуту поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Як убачається з матеріалів службового розслідування, підставою для накладення дисциплінарного стягнення на позивача стало те, що позивачем тимчасово затримано та дастовлено автомобіль марки «Hyundai Accent» номерний знак НОМЕР_1 за вчинення водієм адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та мопед марки «Yamaha» номерний знак НОМЕР_2 за вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, за адресою: м. Боярка, вул. Деснянська, буд. 67.

Однак, за даною адресою відсутній договір про надання послуг з доставлення тимчасово затриманих транспортних засобів та їх зберігання, як то передбачено п. 3 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання №1102.

У письмових поясненнях позивач не заперечував даного факту, однак наполягав, що підставою для доставлення автомобіля за адресою: м. Боярка, вул. Деснянська, буд. 67 була вказівка начальника сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Бучанського РУП ГУНП Київській області) зараз інспектора відділу реагування патрульної поліції Бучанського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_2 .

А відтак, на думку позивача, у його діях відсутнє порушення, оскільки він не був обізнаний про відсутність чи наявність укладеного договору із спеціальним майданчиком та не має доступу до вказаної інформації. При цьому, на підтвердження зазначеного додав скріншот переписки у загальному чаті працівників СРПП відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, відповідно до якої ОСОБА_2 надав вказівку для доставлення автомобіля за адресою: м. Боярка, вул. Деснянська, буд. 67.

Проте, суд не погоджується з такими доводами позивача та зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Порядку тимчасового затримання працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції транспортних засобів та їх зберігання №1102, тимчасове затримання транспортного засобу здійснюється також у разі виявлення транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 36 Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 2-1 Порядку передбачено, що за наявності правових підстав, передбачених пунктом 2 цього Порядку, тимчасове затримання транспортного засобу проводиться шляхом його блокування або доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку.

Відповідно до п. 3 Порядку доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів (далі - евакуатор), у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов`язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими територіальним (у тому числі міжрегіональним) органом Національної поліції укладені в установленому порядку договори.

Для доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку поліцейський викликає евакуатор через чергового відповідного територіального органу Національної поліції.

У разі тимчасового затримання транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу згідно з додатком із зазначенням: дати, часу, місця порушення і підстави для тимчасового затримання транспортного засобу; прізвища, імені та по батькові, спеціального звання, посади, найменування органу (підрозділу), у якому проходить службу поліцейський, який приймає рішення про тимчасове затримання транспортного засобу; типу, марки, номерного знака, переліку візуальних недоліків та пошкоджень транспортного засобу, що тимчасово затримується.

У разі тимчасового затримання транспортного засобу шляхом його блокування в акті вказується розташування місця його блокування, а у разі доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку також додатково зазначаються: найменування, місцезнаходження та номер телефону підприємства, установи або організації, які доставляють транспортний засіб на спеціальний майданчик чи стоянку, номерний знак евакуатора; найменування, місцезнаходження та номер телефону підприємства, установи або організації, які прийняли транспортний засіб для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку; адреса місця зберігання транспортного засобу; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

У разі прийняття рішення про доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу складається в присутності особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання проводиться без присутності понятих.

У разі тимчасового затримання транспортного засобу місце розташування такого транспортного засобу повинно бути обов`язково зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків тимчасового затримання транспортного засобу боржника, оголошеного в розшук відповідно до статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" (п. 4 Порядку №1102).

На спеціальному майданчику і стоянці ведеться в установленому МВС порядку облік прийняття і видачі тимчасово затриманих транспортних засобів (п. 14 Порядку №1102).

Стаття 265-2 КУпАП У разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, статтею 121-3, частинами третьою, п`ятою, шостою і сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома)), статтями 122-5, 124, 126, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Таким чином, аналіз викладених норм свідчить про те, що евакуація транспортного засобу здійснюється на спеціальний майданчик підприємства, що має бути визначений відповідно до законодавства та з яким укладений договір.

Суд погоджується з доводами позивача, що поліцейський дійсно не укладає договір про зберігання транспортного засобу, однак суд зазначає, що евакуація та доставлення автомобіля на спеціальний майданчик має відбуватися на законних підставах в межах чинного договору між управлінням поліції та оператором майданчика.

А тому, поліцейський, який є державним службовцем особливого характеру з виконання покладених на поліцію повноважень, зобов`язаний при виконанні свої професійних обов`язків пересвідчитися, що доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик здійснюється на договірних засадах.

А при відсутності такого договору, дії службової особи по евакуації автомобіля мають протиправний характер та підривають авторитет Національної поліції України.

Позивач, як працівник поліції та носій державної влади не дотримався при виконанні свої посадових обов`язків приписів ст. 19 Конституції України, яка передбачає, що посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зворотного позивачем не доведено.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах від 20.06.2018 у справі №813/4074/16, від 14.04.2021 в справі №320/3085/20, в межах яких Верховний Суд дійшов висновку, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту, поліцейський повинен уникати вчинення дії, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Порушення моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Враховуючи вищевикладене, суд вказує, що позивач власними діями порушив Закон України "Про Національну поліцію", Дисциплінарний статут Національної поліції України, а також Присягу поліцейського.

При цьому, суд вважає неналежним доказом скріншот переписки у загальному чаті працівників СРПП відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУНП в Київській області, відповідно до якої особа Р. надала вказівку для доставлення автомобіля за адресою: м. Боярка, вул. Деснянська, буд. 67, оскільки ідентифікувати вказану особу з даної переписки не можливо. Крім того, дана переписка не спростовує обставин порушення позивачем порядку доставлення автомобілів на спеціальний майданчик.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач в межах обставин справи, які викладені в позові та досліджувалися безпосередньо судом, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, а тому суд вказує на наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо доводів позивача про порушення строку проведення службового розслідування, суд зазначає, що положеннями ст.16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

З матеріалів справи вбачається, що наказом ГУ Національної поліції у Київській області від 13.12.2023 №1951 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування з метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки відомостей, викладених у поданні Київського обласного управління Департаменту внутрішньої безпеки НПУ щодо можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Київській області.

Наказом ГУ Нацполіції в Київській області від 27.12.2023 №2015 продовжено строки проведення службового розслідування.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області" від 18.01.2024 №25 до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Бучанського районного управління поліції ГУ Нацполіції у Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

А тому, доводи відповідача про порушення строку проведення службового розслідування не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Також, під час проведення службового розслідування 04.01.2024 старшим лейтенантом поліції Давидовським В.В. у позивача були відібрані письмові пояснення, як то передбачено приписами п.п.2 та 3 розділу 4 Порядку №893.

Доводи позивача про те, що на поясненнях та в акті відмови у підписанні оскаржуваного наказу зазначена інша дата, не підтверджуються жодними належними доказами.

Посилання позивача на порушення строків притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності всього 10 днів (порушення відбулося 07.07.2023, а притягнуто його до відповідальності лише 18.01.2024), суд не вважає підставою для задоволення позову, оскільки містять ознаки формалізму та не спростовують факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Також суд вважає необґрунтованими доводи позивача про порушення відповідачем розділу 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту, яким передбачено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується. Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

В матеріалах справи міститься акт про відмову ознайомлення з наказом від 13.02.2024, а наказ про притягнення до відповідальності датований 18.01.2024, що свідчить про дотримання відповідачем строків, визначених вимогами ст. 22 Дисциплінарного статуту.

При цьому доводи позивача про те, що дата на акті не відповідає дійсності, що підтверджується скріншотом переписки, судом не приймаються до уваги, оскільки такі докази не є належними та не відображають дійсних обставин справи.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лисенко В.І.