Справа № 420/2448/23
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/2448/23

Перша інстанція суддя Харченко Ю.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Крусяна А.В., Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Військовій частині НОМЕР_1 , а саме:

- визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 01 січня 2023 року № 1 «Про преміювання військовослужбовців за особистий внесок у загальні результати служби за грудень 2022 року», в частині призначення солдату ОСОБА_1 премії за грудень 2022 року у розмірі 0%;

- визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06 січня 2023 року № 4 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану», в частині включення солдата ОСОБА_1 до переліку військовослужбовців (який міститься в Додатку № 1 до наказу), яким за грудень 2022 року не виплачується додаткова винагорода;

- зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 видати наказ про нарахування та виплату ОСОБА_1 премії та додаткової винагороди за грудень 2022 року у відповідному розмірі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про необхідність задоволення позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин позивач відмовився від виконання законних вимог командира та самовільно залишив військову частину, що стало законною та обґрунтованою підставою для позбавлення позивача щомісячної премії та додаткової винагороди за грудень 2022 року.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 02 грудня 2022 року № 1007 «Про призначення службового розслідування», на підставі виявленого факту невиконання наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 1001 від 30 листопада 2022 року Про відрядження особового складу до ПАС № 2 н.п. Кривий Ріг старшого бойового медика солдата ОСОБА_1 , з метою з`ясування причин, обставин та недопущення подібних випадків у подальшому, - призначено службове розслідування щодо ОСОБА_1 .

Актом службового розслідування від 28 грудня 2022 року встановлено наявність факту порушень статей 11, 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з боку солдата ОСОБА_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 «Про результати службового розслідування» від 28 грудня 2022 року № 169 закінчено службове розслідування стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про преміювання військовослужбовців за особистий внесок у загальні результати служби за грудень 2022 року» від 01 січня 2023 року № 1, ОСОБА_1 позбавлено премії повністю за грудень 2022 року (підстава «Невихід на службу», Наказ командира Військової частини НОМЕР_1 № 1007 від 02 грудня 2022 року).

Згідно наказу Військової частини НОМЕР_1 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовця на період дії воєнного стану» від 06 січня 2023 року № 4, ОСОБА_1 наказано не виплачувати додаткову винагороду (причина - військово-адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10, ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення; підстава: постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 грудня 2022 року, у справі № 495/9920/22 та від 13 грудня 2022 року, у справі № 495/9961/22).

Не погодившись з наказами Військової частини НОМЕР_1 № 1 від 01 січня 2023 року та № 4 від 06 січня 2023 року, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання їх протиправними та скасування.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як Військовою частиною НОМЕР_1 не доведено правомірності оскаржуваних наказів, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно п. 1 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно п. 2 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

При цьому, Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджено наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі Порядок № 260).

Згідно п. 1 розділу XVI Порядку № 260, командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Згідно п. 2 розділу XVI Порядку № 260, розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Розмір щомісячної премії у військовій частині НОМЕР_2 та підпорядкованих їй військових частинах установлює командир цієї частини виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі військової частини НОМЕР_2 .

Згідно п. 3 розділу XVI Порядку № 260, виплата щомісячної премії військовослужбовцям здійснюється на підставі наказу командира військової частини, який видається до 05 числа місяця, наступного за місяцем преміювання, з урахуванням військової дисципліни, наявності дисциплінарних стягнень, показників виконання службових обов`язків.

Згідно п. 5 розділу XVI Порядку № 260, військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у випадку невиходу на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, відмова від виконання законних вимог командира (начальника),- тягне за собою накладення штрафу від сімдесяти до ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до семи діб.

Згідно ч. 1 ст. 172-10 КУпАП, діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду,- тягне за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Згідно ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб,- тягнуть за собою накладення штрафу від сімдесяти до ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до семи діб.

Згідно ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду,- тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі, зокрема є перевірка правомірності наказу Військової частини НОМЕР_1 «Про преміювання військовослужбовців за особистий внесок у загальні результати служби за грудень 2022 року» від 01 січня 2023 року № 1, в частині призначення солдату ОСОБА_1 премії за грудень 2022 року у розмірі 0 %.

В даному випадку, у якості фактичної підстави для позбавлення позивача премії за грудень 2022 року став виявлений факт відсутності позивача на службі 02 грудня 2022 року.

В свою чергу, як вбачається із зібраних матеріалів у справі, за вказаним фактом призначалось службове розслідування, висновки якого зафіксовано в акті службового розслідування, що затверджений 28 грудня 2022 року командиром Військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, предметом спору у даній справі є перевірка правомірності наказу Військової частини НОМЕР_1 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану» від 06 січня 2023 року № 4, в частині включення солдата ОСОБА_1 до переліку військовослужбовців, яким за грудень 2022 року не виплачується додаткова винагорода.

В даному випадку, у якості фактичної підстави для позбавлення позивача додаткової винагороди за грудень 2022 року став факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 172-10 КУпАП (постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 грудня 2022 року, у справі № 495/9920/22), а також адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 172-11 КУпАП (постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 грудня 2022 року, у справі № 495/9961/22).

Між тим, переглядаючи справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, в межах доводів та вимог апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень, колегія суддів зазначає наступне.

Так, з аналізу вищевикладених норм матеріального права вбачається, що щомісячні премії не виплачуються військовослужбовцям у випадку невиходу на службу без поважних причин.

В даному випадку, актом службового розслідування встановлено, що позивач 02 грудня 2022 року не з`явився на ранкове шикування у пункті постійної дислокації Військової частини НОМЕР_1 .

З іншого боку, актом службового розслідування встановлено, що 02 грудня 2022 року приблизно о 12:00 позивач з`явився у Військовій частині НОМЕР_1 , повідомив про погане самопочуття та надав довідку з КНП «Білгород-Дністровський центр медико-санітарної допомоги» № 84 від 01 грудня 2022 року, складену про те, що позивач перебував на амбулаторному лікуванні 01 грудня 2022 року.

Крім того, як вбачається із зібраних матеріалів справи, за наслідком зазначених подій, відносно позивача складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП (відмова від виконання законних вимог командира) та ч. 4 ст. 172-11 КУпАП (самовільне залишення військової частини або місця служби).

В свою чергу, колегія суддів враховує, що постановою Одеського апеляційного суду від 30 січня 2023 року, у справі № 495/9920/22, скасовано постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того, постановою Одеського апеляційного суду від 30 січня 2023 року, у справі № 495/9961/22, скасовано постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та закрито провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Тобто, наявність вини у діях позивача щодо відсутності на ранковому шикуванні 02 грудня 2022 року не доведено у межах розгляду справи № 495/9961/22.

Тому, враховуючи незначну тривалість відсутності позивача на службі 02 грудня 2022 року, наявність медичних документів щодо захворювання позивача та перебування позивача на лікуванні, а також судові рішення у справах № 495/9920/22 та № 495/9961/22, колегія суддів вважає, що позбавлення позивача премії за грудень 2022 року у повному розмірі є надмірним стягненням для позивача.

Аналогічним чином колегія суддів вважає безпідставним позбавлення позивача додаткової винагороди, оскільки судові рішення, які визначено у відповідному наказі у якості єдиної підстави для його видання, скасовані судом апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Між тим, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи, достатніх для скасування його рішення, не допущено.

Тому, керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Військову частину НОМЕР_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді А.В. Крусян Г.В. Семенюк