Справа № 732/769/25
Суддя: Бойко А. О.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 732/769/25
Провадження № 2-а/732/7/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Бойко А. О.,

у присутності секретаря судового засідання Пінчук С. М.,

за участю представника позивача адвоката Журби В. С. (приймала участь в режимі відеоконференції),

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

26.05.2025 представник позивача адвокат Журба Вікторія Сергіївна, яка діє на підставі ордеру серії СВ № 1128008 від 21.05.2025 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просила скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 № 97 від 14.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн, а також закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Крім того, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, представник позивача зазначила, що 03 лютого 2025 року позивач був затриманий працівниками поліції та доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , де на нього о 22 год 00 хв того ж дня було складено протокол про адміністративне правопорушення № 97 від 03.02.2025 за порушення вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не уточнив свої облікові дані у встановлений законодавством строк жодним із встановлених способів: через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, за яким позивач ніби то вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Розгляд справи про адміністративне правопорушення мав відбутися 07.02.2025 о 12 год 00 хв, проте 04.02.2025 позивачем до ТЦК було подано заяву про перенесення розгляду у справи, у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи та за станом його здоров`я. За твердженням позивача, про задоволення або відмову у задоволенні його заяви, а також про дату та час розгляду справи його повідомлено не було.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 № 97 від 14.02.2025 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн. Про існування оскаржуваної постанови позивач дізнався лише 19 травня 2025 року, отримавши у додатку «Дія» сповіщення про відкриття виконавчого провадження. Із вказаною постановою позивач не погоджується, оскільки вважає, що зазначена постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, винесеною з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, без конкретизації норм, які порушено, що фактично обмежує право на захист та з порушенням порядку розгляду справи, та такою, що винесена поза межами строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Ухвалою суду від 27 травня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Журба В. С. у повному обсязі підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити та скасувати оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення. Підтвердила обставини, які викладені в адміністративному позові, та, посилаючись на ці обставини, обґрунтовувала заявлений позов.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належними чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи зворотнім повідомленнями про вручення судової кореспонденції адресату.

До початку судового засідання представником відповідача подано до суду відзив на позов, з якого убачається, що відповідачу задоволенні позову просить відмовити повністю, при цьому зазначає, що відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшим продовженням такого строку, який діє по теперішній час. Указом Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року оголошено загальну мобілізацію на території України. Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено ряд обов`язків громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, зокрема, відповідно до ст. 22 Закону військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Таким чином, із вказаної норми законодавства убачається, що всі громадяни були зобов`язані вчинити активні дії, спрямовані на уточнення своїх облікових даних у період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року. Тобто, законодавчим органом влади встановлено чіткий строк для надання можливості щодо виконання громадянами свого конституційного обов`язку уточнення облікових даних у період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року. Позивач за період проведення мобілізації не з`явився для звірки даних до ІНФОРМАЦІЯ_1 , дані не оновив. Протокол про адміністративне правопорушення був складений у присутності ОСОБА_1 , його було ознайомлено з правами та обов`язками відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також про дату, час та місце розгляду протоколу. Крім того, у протоколі містяться письмові пояснення правопорушника, в яких він зазначив, що не мав можливості оновити дані вчасно, оскільки забув, зі змістом протоколу останній погодився, другий примірник протоколу отримав під особистий підпис.Крім того, у відзиві представником відповідача вказується про дотримання процедури складення протоколу про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, належне повідомлення позивача про дату та час його розгляду, з урахуванням заяви позивача про перенесення розгляду справи, і відповідно про право на розгляд протоколу без участі позивача, який був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відносно нього.

Заслухавши представника позивача, з`ясувавши позицію відповідача з приводу заявлених позивачем вимог, дослідивши матеріали справи, перевіривши вимоги, а також підстави для поновлення строку на звернення з позовом до суду, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства України (далі КАС України), частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частина 1 статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поважними причинами пропуску строку визнаються обставини, які були дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення позивача до суду.

У позовній заяві, в обґрунтування поважності причин попуску строку звернення до суду, представник позивача вказала, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП проводився за відсутності позивача, останній не був повідомлений належним чином про розгляд справи та оскаржувана постанова від 14.02.2025 співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_4 засобами поштового зв`язку позивачу не направлялася. Про існування оскаржуваної постанови позивач дізнався лише 19 травня 2025 року, отримавши у додатку «Дія» сповіщення про відкриття виконавчого провадження про примусове стягнення штрафу, а вже 26.05.2025 представником позивача подано до суду цей адміністративний позов, що свідчить про те, що позивач не ігнорував та не затягував своє звернення до суду

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Представник відповідача у поданому відзиві висловив свої заперечення щодо строку звернення позивача із позовом до суду. Вказав, що позивач, будучи обізнаним про те, що на нього складено протокол про адміністративне правопорушення, та про те, що розгляд справи відбуватиметься в ІНФОРМАЦІЯ_5 , після подання заяви про перенесення розгляду справи, жодних дій, спрямованих на те, щоб з`ясувати інформацію щодо розгляду справи не вчиняв.

Керуючись принципом пропорційності інтересів обох сторін, суд дійшов висновку, що повідомлені позивачем причини, є підставою для поновлення строку звернення з позовом.

Дослідженням протоколу про адміністративне правопорушення № 97 від 03.02.2025 убачається, що 03.02.2025 о 22 год 00 хв уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено, що в умовах особливого періоду ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не уточнив свої облікові дані у встановлений законодавством строк жодним із встановлених способів: через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У своїх поясненнях у протоколі ОСОБА_1 вказав, що він не мав можливості оновити дані вчасно по причині того, що забув. У протоколі також вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 07.02.2025 о 12 год 00 хв в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 62).

Як убачається із поданої позивачем заяви від 04.02.2025, останній письмово звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 з прохання перенести розгляд справ про притягнення його до адміністративної відповідальності, який призначений на 07.02.2025 на 12 год 00 хв та 12 год 20 хв, у зв`язку з необхідністю його ознайомлення з матеріалами справ та за станом його здоров`я. У поданій заяві ОСОБА_1 просив повідомити його про можливість ознайомлення з матеріалами, зазначив, що підтверджуючі документи його хвороби будуть надані після закриття лікарняного листа, а також просив про розгляд справ повідомити його рекомендованим листом за адресою його проживання (а. с. 64).

Як убачається з відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.02.2025 на звернення, адресованої ОСОБА_1 , останньому було вказано яким саме відділом ТЦК будуть розглядатися справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, детально роз`яснено коли він може ознайомитися з матеріалами справ, а також повідомлено, що з урахуванням поданої ним заяви про перенесення розгляду справ, розгляд справ перенесено на 14.02.2025 на 10 год 30 хв (а. с. 65).

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 97 від 14 лютого 2025 року установлено, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_3 , розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, встановив, що 03 лютого 2025 року уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_1 було встановлено, що ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не уточнив свої облікові дані у встановлений законодавством строк жодним із встановлених способів: через центр надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн. У даній постанові відсутній підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з вказаною постановою та отримання її копії (а. с. 66).

29.04.2025 державним виконавцем Городнянського відділу державної виконавчої служби у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 77922240 про примусове виконання постанови № 97 від 14.02.2025, про що повідомлено стягувача та боржника (а. с. 22).

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Згідно із ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту. Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Отже, враховуючи вимоги зазначеного абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» всі військовозобов`язані, окрім тих що відносяться до абз. 2-6, зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: - уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).

Частина 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024, який набув чинності 18 травня 2024 року.

Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління, військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності визначений Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 (далі - Порядок), який набрав чинності 05.01.2023.

Відповідно до п. 4 Порядку завданнями військового обліку є, зокрема, своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів; забезпечення контролю за станом військового обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях; забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку; забезпечення громадян України інформацією щодо виконання ними військового обов`язку.

Згідно з пп. 10 п. 1 Додатку 2 до Порядку «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

18 травня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024. Цим Законом положення ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в новій редакції, згідно якої, зокрема встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Пунктом 23 Порядку визначено обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

Згідно із ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пункту 19 Порядку №1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Тобто, відповідно до частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які перебувають на військовому обліку також зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Абзацом 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:

у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності);

у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Отже, вищезазначені норми законодавства передбачають три шляхи, яким громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку повинні були уточнити свої персональні дані з 17 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (включно), а саме:

- через центр надання адміністративних послуг;

- через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

- у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

19 травня 2024 набрав чинності Закон України №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210-1 КУпАП доповнено частиною третьою, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 1 Закону України № 389-VІІІ від 12 травня 2015 року «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, і продовжує свою дію і на час розгляду справи.

Особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Виходячи із вищевикладеного вбачається, що починаючи з 24 лютого 2022 року і до теперішнього часу в Україні діє режим воєнного стану, який є особливим періодом.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за неуточнення своїх облікових та інших персональних даних протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024.

Суд вважає, що уточнення військових облікових даних є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.

Окрім того, суд звертає увагу, що позивачем ані на день винесення постанови відповідачем, ані на день ухвалення судом рішення, не було надано доказів перебування останнього на лікарняному у зв`язку з чим він просив відкласти розгляд адміністративної справи відповідно до зазначеної ним інформації у заяві від 04.02.2025.

У протоколі № 97 від 03.02.2025 мається написане від руки пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та підпис цієї особи. Факт складення стосовно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, надання письмових пояснень та підпису протоколу позивач не заперечив та не спростував.

Отже, на час винесення оскаржуваної постанови, позивач мав достовірні дані щодо наявності адміністративного правопорушення щодо нього, а тому позивач не був позбавлений можливості цікавитися у розумні строки стадіями розгляду стосовно нього адміністративної справи, зокрема висловлення заперечень, надання доказів, а також можливості скористатися правничою допомогою.

З огляду на вищевикладене, суд відхиляє доводи позивача щодо неналежного його повідомлення про розгляд справи та позбавлення можливості надати відповідні пояснення та скористатися правничою допомогою під час такого розгляду.

За приписами ч. 2 ст. 79 КАС України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 79 КАС України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Крім того, частинами 1, 2 ст. 80 КАС України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, зокрема заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Аналіз наведеного дає підстави стверджувати, що сторони судового процесу, зокрема позивач, повинні брати активну участь у збиранні доказової інформації з метою підтвердження обґрунтованості своєї позиції перед судом.

Обов`язок позивача доводити обставини, на які він посилається на обґрунтування своїх доводів, є ключовим аспектом принципу змагальності та рівності в судовому процесі.

Позивач не може будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, допоки інша сторона не надасть доказів на її спростування (концепція негативного доказу), оскільки такий підхід нівелює саму сутність принципу змагальності.

Тобто, обов`язок доведення обставин, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, у рівній мірі покладається на обох сторін. Кожна сторона повинна довести факти, на які вона посилається.

При цьому, підставу позову повинен довести саме позивач, який повинен подати докази, на яких ґрунтуються його вимоги разом з поданням позовної заяви.

Позивач будь-яких доказів на спростування вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, щодо неоновлення облікових даних, суду не надав. Поважних причин неможливості уточнення даних у встановлений Законом строк не навів, та, проігнорувавши виконання обов`язку, покладеного на нього згідно з вищезазначеними правовими нормами, жодним із визначених способів уточнення своїх персональних даних не скористався, порушив правила військового обліку і вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу.

Відтак, постановляючи оскаржувану постанову, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтованою, тобто прийнята з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

З огляду на вищевикладене, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, щодо неуточнення облікових даних доводиться наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, на переконання суду, докази подані представником відповідача є належними та допустимими в розумінні положень ст. 251 КУпАП.

Піддавати вказані докази сумніву у суду немає підстав, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та відтворюють фактичні обставини цієї справи.

Отже, сукупність вищенаведених доказів повністю спростовують доводи позивача про відсутність доказів його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, щодо неуточнення облікових даних, яке ставиться йому у провину.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні суд розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності при накладенні адміністративного стягнення.

Суд наголошує, що відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі № 640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення. Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 5 липня 2022 року у справі № 522/3740/20, від 27 вересня 2022 року у справі № 320/1510/20, від 3 жовтня 2022 року у справі № 400/1510/19, від 1 листопада 2022 року у справі № 640/6452/19 та від 18 січня 2023 року у справі №500/26/22.

Крім того Верховний Суд у постанові від 16 березня 2023 року по справі №400/4409/21 зазначив, що визнання протиправним рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, яке спрямоване на захист суспільних інтересів, внаслідок застосування судами надмірного формалізму може призвести до таких наслідків, як, зокрема нанесення суттєвої шкоди суспільним інтересам або уникнення правопорушником обов`язку виконувати або дотримуватися законодавства.

За таких підстав, постанова № 97 від 14.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 у межах своїх повноважень, зміст постанови відповідає вимогам статтями 283-284 КУпАП, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення підтверджується належними доказами по справі.

З огляду на встановлені обставини, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

За вищевказаних обставин, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити повністю.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, а тому й відсутні підстави для стягнення на користь позивача в порядку ст. 139 КАС України сплачених судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись статтями 9, 14, 19, 72, 77, 90, 139, 246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено і підписано 23.07.2025.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Суддя А. О. Бойко