Справа № 420/5225/25
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5225/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Попова В.Ф.

секретар Кожухар В.В.,

за участю:

представника позивача Негара Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, державного реєстратора Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенка Анатолія Анатолійовича, третя особа на стороні відповідача Національний університет «Одеська юридична академія» про визнання протиправним та скасування реєстраційного запису,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, державного реєстратора Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенка Анатолія Анатолійовича, в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати здійснений державним реєстратором Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенком Анатолієм Анатолійовичем реєстраційний запис від 14.02.2025 17:08:34 за №114003615 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Національний університет "Одеська юридична академія" () щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації та відомостей про комісію з припинення юридичної особи.

Ухвалою ООАС від 11.03.2025 року адміністративний позов, було повернуто позивачу.

Постановою П`ятого ААС 09.05.2025 року ухвалу від 11.03.2025 скасовано та направлено справу для продовження розгляду.

Ухвалою від 30.05.2025 року відкрито провадження по справі, визначено розгляд за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання

17.06.2025 року до суду надійшла заява Національного університету «Одеська юридична академія» про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 18.06.2025 року заяву задоволено, залучено до участі у справі третьою особою на стороні відповідача Національний університет Одеська юридична академія.

Ухвалою суду від 07.07.2025 року закінчено підготовче провадження по справі та призначено до розгляду.

Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області, державний реєстратор Карпенко Анатолій Анатолійович та третя особа на стороні відповідача Національний університет "Одеська юридична академія" відзиву, пояснень чи заперечень щодо заявлених позовних вимог не надали.

Про розгляд справи всі учасники справи були повідомленні через електронний кабінет, що підтверджується довідками про доставку електронного листа. Заяв про відкладення чи повідомлення суду про причини неявки не надходило.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що державним реєстратором Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенком А.А. при вчиненні реєстраційної дії (запис) за № 114003615 про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу Національний університет Одеська юридична академія щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації та відомостей про комісію з припинення юридичної особи порушено порядок здійснення державної реєстрації, оскільки таку дію проведено за відсутності оригіналів документів, а надані копії незавірені належним чином. Крім того, заява про здійснення таких дій подано неуповноваженою особою. Просять задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що ця справа не підсудна адміністративному суду, а підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, що є підставою для закриття провадження по справі виходячи з наступного.

Наказом Міністерства освіти і науки України №213 від 13.02.2025 року "Про реорганізацію Національного університету «Одеська юридична академія" () реорганізовано НУ «Одеська юридична академія» шляхом приєднання його до Одеського національного університету імені І.І. Мечникова (). Установлено, що Одеський національний університет імені І.І. Мечникова є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Національного університету «Одеська юридична академія», її відокремлених структурних підрозділів та використовує у своїй діяльності ліцензії на надання освітніх послуг, видані НУ «Одеська юридична академія», до переоформлення ліцензій в установленому законодавством порядку.

Цим же наказом створено комісію з реорганізації Національного університету «Одеська юридична академія».

Відповідно до ухвали Київського ОАС у справі № 320/9326/25 ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Кабінету міністрів України, Міністерства освіти і науки України з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати Розпорядження Кабінету Міністрів України №111-р від 12.02.2025 «Про реорганізацію Національного університету «Одеська юридична академія";

- визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства освіти і науки України №213 від 13.02.2025 «Про реорганізацію Національного університету «Одеська юридична академія».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 відкрито загальне позовне провадження, призначене підготовче судове засідання.

Співставляючи позовні вимоги заявлені ОСОБА_1 у справі № 320/9326/25 та позовні вимоги заявлені у цій справі, суд приходить до висновку, що останні є похідними від основних щодо визнання протиправними та скасування Розпорядження КМУ та Наказу Міністерства освіти і науки України №213 від 13.02.2025.

18.02.2025 року Національний університет Одеська юридична академія звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позов до Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, Державного реєстратора Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенка Анатолія Анатолійовича, з аналогічними позовними вимогами що у цій справі щодо вчинених реєстраційних дій.

Ухвалою суду від 18.03.2025 року у справі № 420/5226/25 провадження по справі закрите згідно п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Постановою П`ятого ААС від 29.05.2025 року ухвала Одеського ОАС від 18.03.2025 року залишена без змін.

Таким чином, предметом спору у цій справі є одні і тіж самі реєстраційні дії державного реєстратора, які оскаржуються з одних і тих же самих підстав, з посиланням на одні і тіж норми права, з наданням одних і тих самих доказів, але позови подані різними особами.

Суд враховує наступні приписи діючого законодавства.

Згідно з п.1, п.2, п.7 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Суб`єкт владних повноважень орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Частиною першою статті 19 КАС України визначена юрисдикція адміністративних судів у публічно-правових спорах.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Натомість приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило майнового, приватного права чи інтересу, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії чи рішення суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку із чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Так, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 04.09.2018 № 904/5857/17 (провадження N12-96гс18) та від 23.10.2019 у справі №819/2895/14-а (провадження N11-1502апп18), вимога про визнання неправомірними дій державного реєстратора з внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей щодо достовірності яких виник корпоративний спір, має похідний характер від корпоративного спору. Така вимога залежить від наявності самого порушеного права, яке підлягає захисту шляхом скасування запису в ЄДР, та підлягає розгляду за правилами господарського судочинства незалежно від обмеження позовних вимог лише оскарженням державної реєстрації.

Велика Палата Верховного у постанові від 17.06.2020 року у справі № 826/10249/18 зазначила наступне: …Відповідно до частини четвертої статті 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань установлено спростовану презумпцію відомостей, унесених до ЄДР. Такий висновок зроблено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 (провадження № 11-576апп18), від 6 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження № 11-1272апп18), від 19 червня 2019 року у справі № 826/5806/17 (провадження № 11-290апп19).

Тому запис про припинення юридичної особи не є беззастережним доказом того, що юридична особа дійсно припинилася та більше не існує.

Якщо процедуру ліквідації юридичної особи не було здійснено належним чином, зокрема якщо її було здійснено на підставі рішення про ліквідацію, прийнятого особами, які не мали повноважень його ухвалювати, на підставі сфальшованих документів, якщо у процедурі ліквідації не було відчужено все майно юридичної особи тощо, то внесення до ЄДР запису про припинення цієї юридичної особи не є актом, з яким пов`язується її припинення та припинення права власності на її майно, а є лише записом, який не тягне за собою наслідків, що наявне у цій справі.

Отже, спір про відміну державної реєстрації юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності й господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки) та не захищає права позивача в конкретних правовідносинах.

Спір про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи не є спором з державним реєстратором про спонукання останнього внести відповідний запис до ЄДР. Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, у тому числі якщо він виник у зв`язку з протиправним внесенням до ЄДР державним реєстратором запису про проведення державної реєстрації юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

При цьому, процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору.

Велика Палата Верховного Суду, заповнюючи цю прогалину закону, у постановах від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 (провадження № 11-576апп18), від 6 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження № 11-1272апп18) зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України), а тому повинні розглядатися за правилами господарського судочинства.

Такий спір має вирішуватися за правилами Господарського процесуального кодексу України незалежно від суб`єктного складу за місцезнаходженням юридичної особи (частина шоста статті 30 Господарського процесуального кодексу України)…

Відповідно до вимог ст. 2 Господарського кодексу України, учасниками відносин у сфері господарювання крім іншого є громадяни, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності. Особливості регулювання майнових відносин суб`єктів господарювання визначаються господарським кодексом України (ч.2 ст 4 ГКУ).

Стаття 167 Господарського кодексу України визначає поняття корпоративних прав - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньою відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав (ч.3 ст. 167 ГКУ).

За правилами п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

У цій справі, позивач оскаржує до адміністративного суду дії державного реєстратора, пов`язані з реєстрацією припинення юридичної особи НУ ОЮА, посилаючись при цьому на недотримання цим суб`єктом встановленого законом порядку проведення такої реєстрації, яке виразилось у прийнятті та розгляді не оригіналів документів, а лише неналежно завірених копій.

Враховуючи суть спірних правовідносин, а саме позбавлення корпоративних прав, та суб`єктний склад сторін у справі, суд вважає, що цей спір має вирішуватись у порядку господарського судочинства. Та обставина, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, не змінює правову природу спірних правовідносин і не робить цей спір публічно-правовим.

Жодних публічно-правових відносин за даною заявою не встановлено.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На підставі вищевикладеного, суд робить висновок про наявність підстав для закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, Державного реєстратора Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенка Анатолія Анатолійовича, третя особа на стороні відповідача Національний університет «Одеська юридична академія» про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії та роз`яснює позивачеві, що вказані вимоги підлягають розгляду у порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст. п.1 ч.1 ст.238, ст.ст.241, 243, 248, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, Державного реєстратора Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Карпенка Анатолія Анатолійовича, третя особа на стороні відповідача Національний університет «Одеська юридична академія» про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії.

Роз`яснити позивачу, що вказані вимоги підлягають розгляду у порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 256 КАС України.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст. 293, 295 КАС України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Попов В.Ф.

.