Справа № 480/9915/24
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2025 року Справа № 480/9915/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9915/24
до Військової частини НОМЕР_1
треті особи - Військова частина НОМЕР_2 , Військова частина НОМЕР_3
про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:
1. Визнати протиправними та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 Про результати службового розслідування за фактом відмови від виконання бойового розпорядження від 04 жовтня 2024 року № 2636 в частині:
- визнання солдата ОСОБА_1 таким, що 12.08.2024 відмовився виконувати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 без поважних причин;
- накладення за неналежне виконання службових обов`язків, що призвели до невиконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 на солдата ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення ДОГАНА;
- не виплати додаткової винагороди за вересень 2024 року за невиконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 сержанту ОСОБА_1 відповідно до абзацу 4 пункту 15 розділу XХХІV наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (зі змінами);
- не виплати солдату ОСОБА_1 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії за вересень 2024 року відповідно до абзацу 2 пункту 4 розділу XVІ наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам;
3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити солдату ОСОБА_1 додаткову винагороду за вересень 2024 року, згідно Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (зі змінами), затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, в розмірі 30 000 грн. щомісячно відповідно до кількості днів виконання завдань.
4. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити не виплати солдату ОСОБА_1 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії за вересень 2024 року відповідно до абзацу 2 пункту 4 розділу XVІ наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (зі змінами), затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, в розмірі 100 відсотків встановленого розміру щомісячну премію за вересень 2024 року.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що він у період з 01.09.2024 по 20.10.2024 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 .
11.08.2024 командиром 2 стрілецької роти лейтенантом ОСОБА_2 до позивача було доведено бойове розпорядження командира НОМЕР_4 об ТрО від 11.08.2024 № 1567 щодо інженерного облаштування позицій та підвищення стійкості оборони в батальйонному районі оборони в районі ведення бойових дій.
11.08.2024 позивачем подано рапорт про неможливість виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 у зв`язку з незадовільним станом здоров`я, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 03.06.2024 № 8490/1.
12.08.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №2046 "Про призначення службового розслідування за фактом відмови виконувати бойове розпорядження".
У подальшому термін службового розслідування продовжено на підставі наказу командиром військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2024 № 2354.
04.10.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №2636 "Про результати службового розслідування за фактом відмови від виконання бойового розпорядження", з яким ознайомлено позивача 23.10.2024.
Позивач наголошує, що фактично службове розслідування призначене наказом №2046 проводилось щодо факту відмови виконати бойове розпорядження командира НОМЕР_4 об ТрО від 11.08.2024 № 1567. Отже, службове розслідування, висновки якого викладено в наказі про результати службового розслідування, було проведено без відповідної правової підстави, а саме винесення відповідного наказу командиром і не стосуються відмови особовим складом виконувати бойове розпорядження від 10.08.2024 № 434.
Бойове розпорядження від 10.08.2024 № 434 до особового складу НОМЕР_5 окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , який було передано в оперативне підпорядкування НОМЕР_4 окремому батальну територіальної оборони не доводилось, тому і відмови від його виконання не могло було.
Відповідно до позатермінового бойового донесення командира НОМЕР_4 осб ТрО від 12.08.2024 № 1570дск, згідно бойового розпорядження командира ТГр " ІНФОРМАЦІЯ_1 " №434 від 10.08.2024, прийнято в підпорядкування від командира 406 осб 58 омпбр особовий склад 1 ср, 2 ср, 3 ср 406 осб 58 омсбр в загальною кількістю 57 військовослужбовців.
Тобто, бойове розпорядження командира ТГр ІНФОРМАЦІЯ_1 №434 від 10.08.2024 стосувалось щодо переходу в розпорядження особового складу 406 осб 58 омпбр командиру НОМЕР_4 сб ТрО, яке і було виконано.
При цьому позивач зазначає, що бойовим розпорядженням командира НОМЕР_4 об ТрО від 11.08.2024 № 1567 було наказано особовому складу 1, 2 та 3 ср 406 осб виконувати бойові завдання в першому ешелоні оборони БРО НОМЕР_4 об ТрО з метою недопущення просування противника, проведення інженерного облаштування позицій.
Проте, віддаючи такий наказ, командиром не було враховано, що ОСОБА_1 має захворювання які унеможливлюють виконання бойових завдань на лінії зіткнення та висновку військово-лікарської комісії від 03.03.2024 № 8490/1 щодо можливості проходження ним служби виключно у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах) медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Про неможливість виконати бойове розпорядження від 11.08.2024 №1567 позивач письмово повідомив рапортом командира 2 стрілецької роти 406 осб.
Таким чином позивач вважає, що твердження командира військової частини НОМЕР_1 про те, що він відмовився виконувати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 без поважних причин викладене в наказі про результати службового розслідування спростовуються вищезазначеними обставинами та зазначеними доказами.
Крім того, позивач зазначає, що службове розслідування проводилось щодо факту відмови виконувати бойове розпорядження у серпні 2024 року, однак всупереч приписам вказаної норми пунктом 4 Наказу про результати службового розслідування, віддано наказ не виплачувати додаткову винагороду позивачу за вересень 2024 року.
Отже, на переконання позивача, наказом командира військової частини НОМЕР_1 "Про результати службового розслідування за фактом відмови від виконання бойового розпорядження" від 04.10.2024 № 2636 його безпідставно визнано, таким що відмовився виконувати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 без поважних причин, притягнуто до дисциплінарної відповідальності, накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, невиплати додаткової винагороди за вересень 2024 року, а також виплати у зменшеному до 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії за вересень 2024 року.
Ухвалою суду від 18.11.2024 відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Залучено до участі в розгляді даної справи у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору військову частину НОМЕР_2 та військову частину НОМЕР_3 .
У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що до позивача було доведено бойове розпорядження, що стосувалося проведення інженерного обладнання позицій першого ешелону району оборони закріпленого за підрозділом у підпорядкування якого він був переданий. При цьому до позивача не доводився бойовий наказ про визначення конкретних бойових завдань з урахуванням його стану здоров`я, як то копати окопи, облаштовувати позиції, маскувати позиції, тощо.
Виконання завдань з інженерного обладнання позицій за своїм характером (риття окопів, їх облаштування, маскування, тощо) не відноситься до завдань пов`язаних із безпосередньою участю у бойових діях. Такі завдання, як правило виконуються, підрозділами забезпечення. При цьому законодавець не забороняє залучати до виконання завдань з інженерного забезпечення осіб із підвищеним кров`яним тиском та травмами верхніх і нижніх кінцівок з помірними порушеннями функцій.
Зауважує, що позивач навмисно вводить суд в оману щодо свого незадовільного стану здоров`я.
Так, відповідно до наданої позивачем довідки ВЛК у нього встановлено захворювання:
- ожиріння ІІ ступеня, - п. в) ст. 13 Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві, додатку 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (зі змінами) (надалі Розклад хвороб), - з незначними порушеннями функцій; за наявності об`єктивних даних без порушень функцій придатний до військової служби;
- недостатність мітрального клапана, - п. в) ст. 38 Розкладу хвороб, - за наявності об`єктивних даних без серцевої недостатності, - придатний до військової служби;
- гіпертонічна хвороба ІІ стадії, - п. б) ст. 39 Розкладу хвороб, - придатний до служби у частинах забезпечення;
- ішемічна хвороба серця, - п. в) ст. 40 Розкладу хвороб, - із серцевою недостатністю I стадії, - придатний до військової служби;
- п. г) ст. 76 Розкладу хвороб (травми хребта, спинного мозку, кровоносних судин, нервових сплетінь та периферичних нервів), - за наявності об`єктивних даних без порушень функцій - придатний до військової служби;
Довідка ВЛК не містить конкретного пункту ст. 78 Розкладу хвороб застосованого до позивача:
- травми верхніх та нижніх кінцівок, - п. б) ст. 78 Розкладу хвороб, - з помірними порушеннями функцій, - придатний до служби у частинах забезпечення; - п. в) ст. 78 Розкладу хвороб, - з незначними порушеннями функцій; за наявності об`єктивних даних без порушень функцій, - придатний до військової служби.
При цьому, як вбачається з довідки ВЛК, 20.01.2024 позивач отримав вогнепальні наскрізні кульові поранення м`яких тканин правого плеча, правого стегна та сідниці, непроникаюче передньої та лівої бокової стінки черева, І пальця правої стопи. На момент огляду у позивача виявлено: післятравматичну нейропатію правого медіального підошовного нерву з незначними сенсорними розладами зі збереженням моторної функції.
Відтак, представник відповідача вважає, що доводи позивача про неможливість виконання ним, з огляду на стан його здоров`я, бойового розпорядження № 1567 від 11.08.2024, є не обґрунтованими.
Також представник відповідача зазначає, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 04.10.2024 № 2636 "Про результати службового розслідування" у п. 4 містить вказівки начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 стосовно: виплати позивачу премії та додаткової винагороди за вересень 2024 року.
У вказаній частині наказ командира був виконаний вказаними посадовими особами військової частини:
- премія позивачу за вересень 2024 року була виплачена у розмірі 90% від встановленого розміру;
- додаткова винагорода позивачу за вересень 2024 року не виплачувалася.
Відтак, на момент звернення позивача із даним позовом п. 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 04.10.2024 № 2636 вичерпав свою дію його виконанням.
Позивач своїм правом для надання відповіді на відзив не скористався.
Пояснень від третіх осіб також до суду не надходило.
Ухвалою суду від 11.07.2025 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати суду копії наступних документів, а саме: бойового розпорядження командира НОМЕР_4 об ТрО№1567/дск від 11.08.2024, бойового розпорядження від 10.08.2024 №434 в/ч НОМЕР_2 , рапорту ОСОБА_1 від 11.08.2024, пояснення ОСОБА_1 , наказу про призначення на посаду ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 01.09.2024 по 20.10.2024 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 8 стрілецької роти НОМЕР_6 стрілецького батальйону (з.б. а.с. 9).
11.08.2024 командиром 2 стрілецької роти лейтенантом ОСОБА_2 до позивача доведено бойове розпорядження командира НОМЕР_4 ОБТРо від 11.08.202 №1567 щодо інженерного облаштування позицій та підвищення стійкості оборони в батальйонному районі оборони в районі ведення бойових дій.
11.08.2024 ОСОБА_1 подано рапорт командиру НОМЕР_5 ОСБ, командиру 236 ОБТРО про неможливість виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567.
12.08.2024 командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ № 2046 "Про призначення службового розслідування за фактом відмови виконувати бойове розпорядження" (а.с. 7).
Відповідно до позатермінового бойового донесення командира військової частини НОМЕР_3 майора ОСОБА_6 від 12.08.2024 № 1570 (для службового користування до матеріалів службового розслідування не додається), стало відомо, що згідно бойового розпорядження командира ТГр " ІНФОРМАЦІЯ_3 " № 434 від 10.08.2024 командиром військової частини НОМЕР_3 прийнято в оперативне підпорядкування 57 військовослужбовців від командира військової частини НОМЕР_2 . При цьому, станом на 08.00 12.08.2024 15 військовослужбовців із військової частини НОМЕР_2 відмовилися виконувати бойові завдання в батальйонному районі оборони військової частини НОМЕР_3 .
В ході службового розслідування було встановлено, що 12.08.2024 тимчасово виконуючий обов`язки командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 та командир 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 в населених пунктах Комар та Олександроград Донецької області довели бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567, згідно бойового розпорядження командира ТГр "Велика Новосілка" від 10 серпня 2024 року № 434, підпорядкованому особовому складу про виконання завдань в першому ешелоні оборони військової частини НОМЕР_3 з метою недопущення просування противника, проведення інженерного обладнання позицій. Це підтверджується поясненнями ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .
Після доведення бойового розпорядження від 11.08.2024 № 1567 п`ятнадцять військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 відмовились виконувати бойове розпорядження щодо інженерного облаштування позицій та підвищення стійкості оборони в батальйонному районі оборони в районі ведення бойових дій в Донецькій області, серед них і солдат ОСОБА_1 ..
За фактом відмови виконувати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 в населених пунктах ОСОБА_8 та Олександроград Донецької області була надана доповідь по підпорядкуванню.
Разом з цим, після відмови виконувати бойове розпорядження солдат ОСОБА_1 та інші подали письмові рапорти, у яких зазначили про неможливість виконання бойового розпорядження у зв`язку із тим, що мають скарги на стан здоров`я та деякі з них потребують проходження військово-лікарської комісії.
Солдат ОСОБА_1 пояснив свою відмову від виконання бойового розпорядження тим, що має скарги на стан здоров`я, що підтверджуються довідкою ВЛК № 8490/1 від 03.06.2024.
Згідно довідки військово-лікарської комісії № 8490/1 від 03.06.2024 солдат ОСОБА_1 "придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах) медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони" (а.с. 11).
Будучи військовослужбовцем солдат ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний знати й сумлінно виконувати вимоги цього Статуту, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно викопувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.
Військовослужбовець ОСОБА_1 , знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи характер свого діяння, передбачаючи його наслідки, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби.
Пояснення солдата ОСОБА_1 щодо неможливості виконання бойового завдання через висновки військово-лікарської комісії не знайшли свого підтвердження під час проведення службового розслідування.
Як вбачається із змісту бойового розпорядження від 11.08.2024 № 1567дск (до матеріалів службового розслідування не додається), військовослужбовцям ставилось завдання з інженерного облаштування позицій, що в свою чергу не суперечить висновкам військово-лікарської комісії та останні мали можливість його виконати.
Таким чином, в ході службового розслідування було встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_1 , маючи змогу виконувати бойові завдання щодо інженерного облаштування позицій та підвищення стійкості оборони в батальйонному районі оборони в районі ведення бойових дій, відмовився від виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 без поважних на те причин.
Неправомірні дії позивача полягають в тому, що він відмовився виконувати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 без поважних причин.
Вищевказані неправомірні дії призвели до підриву бойової готовності та боєздатності військової частини НОМЕР_3 , що в свою чергу, могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами батальйонного рубежу оборони військової частини НОМЕР_3 на визначеній їй ділянці оборони.
Вчинення викладеного вище правопорушення підтверджується фактами та обставинами, що було встановлено в ході службового розслідування та зазначені в розділі 3 акту службового розслідування (а.с. 26-34).
За наслідками матеріалів службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 04.10.2024 видано наказ № 2636 "Про результати службового розслідування за фактом відмови від виконання бойового розпорядження", яким, зокрема:
2. Вважати, що солдат ОСОБА_1 та інші 12.08.2024 відмовились виконувати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 без поважних причин.
3. За неналежне виконання службових обов`язків, що призвели до невиконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 без поважних причин, порушення вимог статті 11, статті 16, статті 37, статті 111, статті 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдата ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності та згідно пункту "б" статті 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України накласти дисциплінарне стягнення "ДОГАНА".
4. 1. Начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 : не виплачувати додаткову винагороду за вересень 2024 року за невиконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 без поважних причин солдату ОСОБА_1 відповідно до абзацу 4 пункту 15 розділу XXXIV наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (зі змінами);
відповідно до абзацу 2 пункту 4 розділу XVI наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (зі змінами), солдату ОСОБА_1 виплатити 90 відсотків встановленого розміру щомісячної премії за вересень 2024 року.
5. Відповідно до пункту 4 статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України помічнику командира бригади з правової роботи - начальнику юридичної служби військової частини НОМЕР_1 підготувати матеріали щодо відмови виконувати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567, вчинене в умовах воєнного стану солдатом ОСОБА_1 , в діях яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 Кримінального кодексу України та направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Краматорську (а.с. 12-13).
Не погодившись з наведеним наказом, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 2 Закону України "Про Збройні Сили України" правовою основою діяльності Збройних Сил України є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", статути Збройних Сил України, інші закони України, акти Президента України, Кабінету Міністрів України, міжнародні договори України, що регулюють відносини в оборонній сфері.
Частиною першою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ст. 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV (далі по тексту - Статут), військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
За нормами ст. 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців, зокрема, обов`язок знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.
В силу статті 16 Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості (п. 58 Статуту внутрішньої служби).
Командир бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність, укомплектованість особовим складом, успішне виконання бригадою (полком, кораблем 1 і 2 рангу, окремим батальйоном) бойових завдань; бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально- психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; внутрішній порядок; стан і збереження зброї, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів; стан фінансового господарства; всебічне забезпечення бригади, стан пожежної та екологічної безпеки (п. 66 Статуту внутрішньої служби).
Командир бригади зобов`язаний:
забезпечувати збереження озброєння, боєприпасів та інших матеріальних засобів бригади, їх своєчасне поповнення до визначених норм;
здійснювати планові та раптові перевірки, організовувати щорічне проведення інвентаризації матеріальних засобів у службах, керувати роботою внутрішніх комісій, що проводять такі перевірки;
організувати бухгалтерський облік військового майна (у тому числі непорушного запасу) та знати вартість утримання військової частини (п. 67 Статуту внутрішньої служби).
Відповідальність військовослужбовців закріплюється статтями 26, 27 Статуту, згідно з якими, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі по тексту - Дисциплінарний статут).
Так, відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Статтею 45 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Відповідно до ст. 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені дисциплінарні стягнення, зокрема - догана.
Згідно зі ст. 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України,
За приписами ст. 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції № 608 службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; - невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань.
Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні військовослужбовцем службової дисципліни.
Для визначення правомірності або протиправності наказу про застосування дисциплінарного стягнення необхідно встановити наявність або відсутність складу дисциплінарного правопорушення.
Зі змісту наказу про призначення службового розслідування судом встановлено, що таке розслідування призначено за фактом відмови виконувати бойове розпорядження від 10.08.2024 №434 низкою військовослужбовців НОМЕР_5 окремого стрілецького батальйону В/ч НОМЕР_1 .
Відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_4 об ТрО від 11.08.2024 № 1567дск, останнє видане на виконання бойового розпорядження від 10.08.2024 №434.
У зв`язку з наведеним, суд визнає безпідставними доводи представника позивача про не призначення службового розслідування стосовно невиконання бойового розпорядження командира НОМЕР_4 об ТрО від 11.08.2024 № 1567дск, а також про те, що бойове розпорядження від 10.08.2024 №434 не стосується бойового розпорядження командира НОМЕР_4 об ТрО від 11.08.2024 № 1567дск, оскільки останнє ухвалене на виконання першого.
Суд зазначає, що у спірних правовідносинах об`єктом дисциплінарного правопорушення є суспільні відносини та цінності, що охороняються правом, на які спрямовано посягання суб`єкта правопорушення, додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Об`єктивна сторона це бездіяльність позивача, а саме відмова позивача виконувати бойове розпорядження командира Військової частини НОМЕР_3 від 11.08.2024 № 1567 без поважних причин в умовах воєнного часу. Об`єктивна сторона - у формі умислу. Суб`єкт - військовослужбовець - позивач.
Стосовно твердження представника позивача про те, що він не відмовлявся від виконання бойового розпорядження, оскільки ним подано рапорт про неможливість виконати бойове розпорядження командира НОМЕР_4 об ТрО від 11.08.2024 № 1567 за станом здоров`я, суд зазначає наступне.
Військовослужбовець повинен дотримуватись військової дисципліни, що ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі і тим більше під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та в подальшому продовженого і чинного в теперішній час.
Відтак військова присяга зобов`язує позивача обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність. Сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок. За нормами Статуту ВС ЗСУ позивач повинен виконувати військовий обов`язок та накази командира.
Враховуючи наведене, суд приходить висновку, що матеріалами службового розслідування доведено наявність дисциплінарного проступку у діях позивача, а саме порушення позивачем військової дисципліни, що полягає у недотриманні норм Статуту ВС ЗСУ та Військової Присяги, а саме, позивач будучи належним чином ознайомлений з бойовим розпорядженням командира від 11.08.2024 № 1567 щодо інженерного облаштування позицій та підвищення стійкості оборони в батальйонному районі оборони в районі ведення бойових дій в Донецькій області, згідно наданої позивачем довідки ВЛК він придатний до служби у підрозділах забезпечення, відтак, як військовослужбовець, зобов`язаний виконувати накази та розпорядження командира пов`язані із завданнями для підрозділів забезпечення, на які, зокрема, покладається і інженерне забезпечення бойових підрозділів.
Стосовно доводів представника позивача що невиконання розпорядження сталося через незадовільний стан здоров`я суд зазначає наступне.
Згідно довідки ВЛК (а.с.11) ОСОБА_1 придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, Навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Згідно розпорядження №1567/дск командирам 1ср, 2ср та рап236 об ТрО визначити бойові завдання на позиціях в БРО підпорядкованим підрозділам своїм рішенням. Організувати спеціальне чергування. Особовому складу 1, 2 та 3 ср 406 осб виконувати бойові завдання в першому ешелоні оборони БРО НОМЕР_4 об ТрО з метою недопущення просування противника ..., проведення інженерного облаштування позицій. Командирам 1ср, 2ср, та 3ср НОМЕР_5 осб продовжити виконання завдання з інженерного облаштування позицій другого ешелона.
Враховуючи висновок ВЛК, зміст розпорядження №1567/дск від 11.08.2024, а також те, що позивачем будь яких інших доказів щодо стану здоров`я не було надано інших доказів, суд вважає необґрунтованими зазначені доводи представника позивача.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2025 по справі №480/9592/24.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи представника позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.
Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.
За наслідками судового розгляду суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи - Військова частина НОМЕР_2 , Військова частина НОМЕР_3 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук