Справа № 420/27005/24
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/27005/24

Перша інстанція суддя Іванов Е.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Крусяна А.В., Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області у справі про проходження публічної служби,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Національної поліції в Одеській області, а саме: визнання протиправним та скасування п. 1 наказу ГУНП в Одеській області № 1799 від 12.07.2024 року «Про застосування дисциплінарних стягнень до посадових осіб відділення поліції №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області», в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнання протиправним та скасування наказ ГУНП в Одеській області № 1151 о/с від 19.07.2024 року, яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції; зобов`язання ГУНП в Одеській області поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; стягнення з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день поновлення на посаді.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про залишення без задоволення позовних вимог, так як позивача протиправно звільнено зі служби в поліції на підставі висновків проведеного службового розслідування, яким встановлено, що позивачем у межах спірних правовідносин порушено Присягу поліцейського та вимоги інших нормативно-правових актів, що регулюють проходження служби в поліції.

При цьому, апелянт зазначає, що матеріали службового розслідування не містять доказів вчинення позивачем таких порушень, що тягнуть за собою обов`язкове звільнення зі служби в поліції, що в свою чергу, свідчить про безпідставність доцільності застосування дисциплінарного стягнення такого суворого як звільнення зі служби.

Також, основним аргументом апелянта є те, що факт вчинення дисциплінарного проступку, за який обов`язковим наслідком є застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, ґрунтується виключно на обставинах та процесуальних документах кримінального провадження № 0000505, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Однак, враховуючи відсутність обвинувального вироку суду щодо позивача на момент звільнення, позивач вважає його звільнення зі служби в поліції на підставі матеріалів досудового розслідування незаконним.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу, з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про залишення без задоволення позовних вимог, так як проведеним службовим розслідуванням доведено вину позивача у вчиненні спірних дисциплінарних проступків, а тому його правомірно звільнено зі служби в поліції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 17.02.2021 року проходив службу на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції 2 Ізмаїльського районного відділу поліції ГУ НП в Одеській області, у званні старшого сержанта поліції.

25.06.2024 року до ГУ ПН в Одеській області надійшла доповідна записка №55/1943 т.в.о. начальника УГІ ГУ НП в Одеській області Прібилова І, щодо порушення службової дисципліни окремими посадовими особами відділення поліції №2 Ізмаїльського районного відділу, у тому числі неналежного виконання службових обов`язків поліцейським ст. сержантом ОСОБА_1 (т.1 а.с.78-81)

З метою повної всебічної перевірки інформації викладеної у доповідної записці наказом начальника ГУ НП в Одеській області полковника ОСОБА_2 від 26.006.2024року виданий наказ №1626 про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії. Даний наказ доведений під розпис до відома позивача 27.06.2024 р.(а.с.68).

26.06.24ро начальником ГУ НП в Одеській області виданий наказ №957 о/с у якому зазначено про призначення службового розслідування та з метою запобігання перешкоджання ст. сержантом поліції О.Брагару встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку, позивача відсторонено від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування, про що під розпис 27.06.24р. доведено останньому (а.с.70).

За результатами проведення службового розслідування дисциплінарною комісією складений висновок службового розслідування яким встановлено, що 11.04.2024 року до відповідних контролюючих правоохоронних органів надійшло звернення ОСОБА_3 у якому останній повідомив, що працівник поліції О.Брагару схиляв його до дій направлених на незаконний перетин державного кордону України.

11.04.2024 року другим слідчим відділом ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві відкрито кримінальне провадження №0000505, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Так, об`єктивними обставинами встановлено, що ОСОБА_4 від свого знайомого дізнався про те, що працівник поліції ОСОБА_5 знає правові механізми вирішення питання перетину кордону України в законний спосіб, після чого 13.03.2024 року зв`язався із останнім та дізнався, що на теперішній час військовозобов`язаним особам покинути територію України в законний спосіб неможливо, однак ОСОБА_5 зможе допомогти у вирішенні цього питання. 18.03.2024 року ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що наступне спілкування ліпше вести за допомогою мобільного додатку. 26.03.2024 року ст.сержант ОСОБА_6 дотримуючись засобів конспірації та використовуючи мобільний додаток з належного йому номеру мобільного телефону зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що він спільно з місцевими жителями с. Нашгірне Ізмаїльського району Одеської області організовує незаконний перетин через державний кордон України осіб призовного віку мінуючи прикордонні застави, та вартість складає 60000 долларів США, частину яких він залишає собі, а іншу надає особам, які сприяють в організації таких дій. Надалі ст.сержант поліції ОСОБА_6 надав Чабану належні інструкції щодо умов здійснення вказаних вище дій. 30.05.2024 року ОСОБА_9 прибув до м.Рені де зустрівся із ст.сержантом поліції ОСОБА_10 , який розповів можливі шляхи перетину державного кордону України і алгоритм дій, та звернув увагу, що організація та здійснення такого перетину коштуватиме від 2000 до 3000долларів США., та повідомив, що йому потрібен час для врегулювання деталей та обставин з метою перетину ОСОБА_11 державного кордону України з Республкою Молдовою. В подальшому ОСОБА_6 з метою незаконного збагачення залучив до вчинення протиправних дій місцевого мешканця ОСОБА_12 24.06.2024 року ст.сержант поліції ОСОБА_6 зв`язався із ОСОБА_13 за допомогою мобільного додатку та повідомив, що йому необхідно прибути 25.06.24 р. по обіду до м.Рені за визначеною адресою для незаконного перетину державного кордону та очікувати там подальшої вказівки. 25.06.2024 року о 12-30 ОСОБА_9 прибув до м.Рені де через мобільний додаток отримав місце зустрічі та інструкції щодо подальших дій, а саме куди підійти та яким чином його забере особа та кому та скільки віддати грошей. За отриманоим вказівками ОСОБА_9 прибув до вказаного місця де нього під`їхав мотоцикл під керуванням ОСОБА_14 , після цього він вивіз ОСОБА_15 за межі м.Рені до ділянки відповідальності відділу прикордонної служби НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України де отримавши від нього гроші у розмірі 2000 долларів США залишив ОСОБА_16 для самостійного перетину кордону України, поза пункту пропуску, вказавши напрямок руху та який надалі був затриманий прикордонниками. ОСОБА_17 повернувся до м.Рені де зустрівся з ст.сержантом поліції ОСОБА_6 та передав йому частину грошових коштів у сумі 1000доларів США, який поклав їх до своєї автівки після чого їх одразу затримано працівниками ТУ ДБР та ОУ ДВБ НПУ та вилучено кошти, а на долонях рук ОСОБА_6 виявлено світіння жовто-зеленого кольору, аналогічне світінню на купюрах номіналом 100 доларів США.

26.06.2024 року Слідчим другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, в рамках кримінального провадження № 0000505 від 11.04.2024р., ОСОБА_18 було вручено старшому сержанту поліції ОСОБА_10 письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України.

27.06.24р. ухвалою Київського районного суду міста Одеси до підозрюваного старшого сержанта поліції ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком до 20.08.24р., з правом внесення застави, у розмірі 454 200 грн. Досудове розслідування триває.

У висновку дисциплінарна комісія зазначила, що наявність дисциплінарного проступку в діянні старшого сержанта поліції ОСОБА_10 , виразилося: в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм діючого законодавства України, вчинені дій, що підривають авторитет Національної поліції України в укритті (з 26.03.2024 року, 30.05.24р., 25.06.2024 року) та не реєстрації у єдиному обліку НП України інформації, пов`язаної з підготовкою до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 ст.332 КК України, лобіюванні з корисливих мотивів інтересів ОСОБА_16 , схилянні 26.03.2024, 30.05.2024, 25.06.2024 ОСОБА_16 щодо незаконного перетину військовозобов`язаних через державний кордон України поза межами пропускного пункту, з корисливих мотивів; використанні 13.03.2024, 18.03.2024 та 26.03.2024 під час знайомства з ОСОБА_11 службового становища з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб; непрофесійному виконанні своїх службових обов?язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; не підтримувані рівня своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; порушенні Присяги поліцейського в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, що підривають авторитет Національної поліції України; неінформовані безпосереднього і прямого керівників про допущенні чисельні порушення; вчиненні дій, які негативно вплинули на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, а також на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства; не сприянні керівникові у дотримані службової дисципліни. Протиправні дії ст.сержанту ОСОБА_1 призвели до грубого порушення службової дисципліни, відкритті кримінального провадження, оголошення останньому підозри про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 КК України, його затримання та обрання запобіжного заходу, що набуло суспільного резонансу, негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку в діяльності поліції та рівня довіри населення до поліції, оскільки були висвітлені у засобах масової інформації. Також у ході проведення службового розслідування було досліджено службову діяльність ст.сержанта ОСОБА_1 , та встановлено порушення вимог пункту 7 розділу ІІ Інструкції №1376 від 06.11.2015р., під час заповнення адміністративних матеріалів, що виразилось у допущенні виправлень при заповненні адміністративних матеріалів, не заповненні усіх реквізитів у протоколах про адміністративні правопорушення, відсутність безперервної відеозйомки з моменту початку виконання службових обов`язків, не фіксування усіх своїх дій під час оформлення матеріалів про притягнення осіб до адміністративної відповідальності.

Дисциплінарною комісією у висновку запропоновано за вчинення дисциплінарного проступку до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , необхідно застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Встановлені дисциплінарною комісією обставин підтверджуються доповідною запискою (т.1 а.с.192-197), листом від 29.06.2024 р. вих.№17/383 (т.1 а.с.142147). протоколом затримання особи від 25.06.2024 року (т.1 а.с.121-125), протокол освідування особи від 25.06.24р. (т.1 а.с.126-127), протокол обшуку від 25.06.2024 року (т.1 а.с.128,129). Постанови про адміністративні правопорушення (т.1 а.с.224-233), біографічна довідка з даними щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності (т.1 а.с.247), пояснення ОСОБА_3 від 08.07.2024 року надані голові дисциплінарної комісії ГУ НП в Одеській області (т.2 а.с.121)

Під час службового розслідування отримана службова характеристика, згідно якої ст.сержант поліції ОСОБА_1 характеризується посередньо, порушень дисципліни та законності припускає, має середні ділові якості. Законодавчі і нормативні документи, які регламентують діяльність органів внутрішніх справ, знає але не завжди вміє виділити в роботі головне і спрямувати зусилля на виконання поставленого завдання. Має середній рівень відповідальності за виконання поставлених задач, що відображається на успішності виконання поставлених на нього обов`язків.(т.1 а.с.248).

ОСОБА_1 від дачі пояснень голові дисциплінарної комісії ГУ НП 27.06.2024 року відмовився з посиланням на ст.63 Конституції України.(т.2 а.с.107,108).

Наказом начальника ГУ НП в Одеській області №1799 від 12.07.2024 року за вчинення грубого дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п.1.2.3.4.6,9,13 Ч.3 СТ.1 Дисциплінарного Статуту НП України, пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 23, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 22, статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.01.2014 N 1700-VII, пунктів 6, 7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 N 100, абзаців другого, третього, шостого пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від09.11.2016 N1179, пунктів 6, 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 N 1376, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 N 1026, підпункту 2 пункту 2 наказу ГУНП в області від 03.01.2023 N 7 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», пункту 1.7 розділу І, пункту 2.1 розділу ІІ Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в області, затверджених наказом ГУНП в області від 24.04.2023 N 1000 «Про затвердження Правил внутрішнього (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області», пункту 1.1 доручення ГУНП в області від 10.08.2022 N 50 «Про вжиття заходів щодо недопущення недоліків у документуванні адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», абзаців 4, 19 розділу 3 посадової інструкції від 12.01.2024 Nє 65.2/31, до старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (т.2 а.с.172-176).

Витяг із наказу №1799 від 12.07.2024 року вручено під розпис позивачу 16.07.2024 року (т.2 а.с.187).

Наказом начальника ГУ НП в Одеській області №1151 о/с від 19.07.2024 року старшого сержанта ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 ч.1ст.77 Дисциплінарного статуту НП України (т.2 а.с.183).

Непогоджуюсь з правомірністю свого звільнення позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про залишення без задоволення позовних вимог, так як позивача правомірно звільнено зі служби в поліції, з чим погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію».

Згідно п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва

Згідно ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

При цьому, Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджено Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

В даному випадку, цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Згідно ч. 1 ст. 1 Статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 2 встановлено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно ч. 1 ст. 11 Статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Статуту встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно ч. 1 ст. 13 Статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

При цьому, згідно ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно ч. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: абзац 2 - неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; абзац 3 - професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; абзац 6 -неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України.

Відповідно до пункту 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, встановлено заборони для поліцейських.

Відповідно до пункт 2.1 розділу II Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом ГУНП в області від 01.02.2021 № 177,- поліцейські повинні дотримуватися вимог Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №1179.

Відповідно до пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Відповідно до ст.22 ЗУ «Про запобігання корупції» поліцейським забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірною вигоди для себе чи інших осіб.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності звільнення позивача зі служби в Національній поліції України на підставі висновків проведеного службового розслідування, які затверджено начальником Головного управління Національної поліції в Одеській області 10 липня 2024 року.

В даному випадку, з висновків проведеного службового розслідування, а також наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області про застосування дисциплінарного стягнення № 1799 від 12 липня 2024 року вбачається, що на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення Присяги поліцейського, ЗУ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», Закону України «Про Національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських, ЗУ «Про запобігання корупції» та інших актів регулюючих проходження служби.

В свою чергу, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції реалізовано наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області № 1151 о/с від 19 липня 2024 року.

Між тим, перевіряючи правомірність звільнення позивача зі служби в поліції, а також перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, вищевикладеними положеннями ЗУ «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, а також бути вірним Присязі поліцейського.

При цьому, зі змісту Присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, вбачається, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, колегія суддів вважає, що поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та які є несумісним із подальшим проходженням служби.

Враховуючи викладене, порушення Присяги поліцейського слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції й унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Тому, звільнення за порушення Присяги має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їх вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.

Між тим, з аналізу матеріалів та висновків службового розслідування, а також наданих сторонами пояснень та доказів вбачається, що факт порушення Присяги позивачем та ЗУ «Про запобігання корупції», а також інших нормативно-правових актів, що регулюють проходження службу в Національній поліції України встановлено за наслідком дослідження дій позивача.

Так, позивачу інкримінується: особиста недисциплінованість, умисне невиконання норм діючого законодавства України, вчинення дій, що підривають авторитет Національної поліції України, а саме укритті (з 26.03.2024 року, 30.05.24 року, 25.06.2024 року) та не реєстрації у єдиному обліку НП України інформації, пов`язаної з підготовкою до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 332 КК України, лобіюванні з корисливих мотивів інтересів ОСОБА_16 , схилянні 26.03.2024, 30.05.2024, 25.06.2024 ОСОБА_16 щодо незаконного перетину військовозобов`язаних через державний кордон України поза межами пропускного пункту, з корисливих мотивів; використанні 13.03.2024, 18.03.2024 та 26.03.2024 під час знайомства з ОСОБА_11 службового становища з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб; непрофесійному виконанні своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; не підтримувані рівня своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; порушенні Присяги поліцейського в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського, що підривають авторитет Національної поліції України; неінформовані безпосереднього і прямого керівників про допущенні чисельні порушення; вчиненні дій, які негативно вплинули на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, а також на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства; не сприянні керівникові у дотримані службової дисципліни. Протиправні дії ст. сержанту ОСОБА_1 призвели до грубого порушення службової дисципліни, відкритті кримінального провадження, оголошення останньому підозри про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.332КК України, його затримання та обрання запобіжного заходу, що набуло суспільного резонансу, негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку в діяльності поліції та рівня довіри населення до поліції, оскільки були висвітлені у засобах масової інформації. Також у ході проведення службового розслідування було досліджено службову діяльність ст. сержанта ОСОБА_1 , та встановлено порушення вимог пункту 7 розділу ІІ Інструкції №1376 від 06.11.2015р., під час заповнення адміністративних матеріалів, що виразилось у допущенні виправлень при заповненні адміністративних матеріалів, не заповненні усіх реквізитів у протоколах про адміністративні правопорушення, відсутність безперервної відеозйомки з моменту початку виконання службових обов`язків, не фіксування усіх своїх дій під час оформлення матеріалів про притягнення осіб до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком службового розслідування та суду першої інстанції про те, що такі дії позивача безумовно підривають довіру до позивача, як до носія влади, призводить до приниження авторитету Національної поліції, а як наслідок унеможливлюють подальше виконання ним своїх обов`язків.

При цьому, колегія суддів не приймає доводів апеляційної скарги про те, що відсутність обвинувального вироку суду щодо позивача на момент звільнення, а як наслідок його звільнення зі служби в поліції, на підставі матеріалів досудового розслідування, є незаконним, так як останнім здійснюється підміна поняття щодо дисциплінарного проступку та кримінального злочину. В даному випадку позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за протиправні дії, як поліцейського, щодо порушення вимог законодавства про проходження службу, правил етики та антикорупційного законодавства, які є пов`язаними з діями, які інкримінуються у кримінальному провадженні.

При цьому колегія наголошує, що звільнення зі служби в поліції, як вид дисциплінарного стягнення, є крайнім заходом дисциплінарного впливу на поліцейського.

З іншого боку, колегія враховує, що згідно біографічної довідки та службової характеристики позивача, які наявні в матеріалах справи, позивач проходить службу в органах внутрішніх справ 2014 року, немає діючих дисциплінарних стягнень та має посередню характеристику від свого керівництва.

Враховуючи викладене, характер вчиненого позивачем проступку, а також факт вчинення відповідного проступку в умовах дії воєнного стану, колегія суддів вважає недостатніми попередні здобутки позивача для скасування накладеного на позивача дисциплінарного стягнення.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допущено, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2025 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді А.В. Крусян Г.В. Семенюк