Справа № 640/2177/20
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/2177/20
РІШЕННЯ

іменем України

16 липня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С.

за участі: секретаря судового засідання Нетичай Ю.В.

представників сторін

розглянувши в режимі відео конференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення №-2615 від 23.04.2019. В обґрунтування позову зазначає, що контролюючим органом винесене оскаржене податкове повідомлення - рішення щодо земельної ділянки, власником якої він не є. Згідно з вимогами статей 125-126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації такого права. Натомість, земельна ділянка, щодо якої прийняте спірне рішення, взагалі є несформованою, і право власності на неї не оформлене, відтак відсутній сам об`єкт оподаткування земельним податком.

Відповідно до супровідного листа Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.01.2024 №03-19/1652/24 матеріали адміністративної справи №640/2177/20 за належністю були скеровані до Київського окружного адміністративного суду. Київський окружний адміністративний суд на виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу ІІ прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, передав судову справу Хмельницькому окружному адміністративному суду листом від 01.01.2025 вих. №01-19/1/25.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями проведений повторний автоматизований розподіл справи.

Ухвалою судді Хмельницького окружного адміністративного суду справу взято до провадження та замінено відповідача його процесуальним правонаступником - Головним управлінням ДПС у м. Києві ().

У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що незважаючи на те, що позивач не зареєстрував право власності чи користування земельною ділянкою, що розташована під належним йому на праві власності нежитловим приміщенням, обов`язок зі сплати земельного податку виник у нього з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Під час розгляду справи новим складом суду за правилами загального позовного провадження представники сторін в судових засіданнях підтримали доводи та заперечення, викладені у адресованих суду заявах.

Дослідивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Згідно із ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття спірного рішення) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачає, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Згідно із підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Відповідно до статті 269 Податкового кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Згідно з підпунктом 271.1.1 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Пункт 286.1 статті 286 Податкового кодексу України визначає, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно з підпунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу. Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (пункт 287.1 статті 287 ПК України) У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Згідно з п. 287.6 ст. 287 ПК України (у редакції, яка діяла до 01.01.2015), при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Відповідно до п. 287.6 ст. 287 (редакції Закону України від 28.12.2014 №71-VIII, яка діє з 01.01.2015) при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Право власності та користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Питання переходу права власності на земельну ділянку у разі набуття права на житловий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюються статтею 120 Земельного кодексу України та статтею 377 Цивільного кодексу України, якими встановлено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Платником земельного податку є особа, яка володіє відповідним речовим правом на земельну ділянку (правом власності або правом користування). З моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (нежитлового приміщення), обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду. Нормою пункту 287.6 статті 287 ПК України законодавець пов`язував обов`язок сплати податку за земельні ділянки з моменту державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке розташоване на такій земельній ділянці (до 01.01.2015) та з моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (після 01.01.2015).

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.04.2008 набув право власності на нежилий будинок (літ. 87) що знаходиться у АДРЕСА_1 , загальною площею 139,20 кв. м.

23.04.2019 Головне управління ДФС у м. Києві прийняло податкове повідомлення -рішення форми "Ф" №-2615 на суму 9702,66 грн. по земельному податку з фізичних осіб, платником якого визначило ОСОБА_1 .

Як зазначалось вище, пункт 287.6 статті 287 ПК України пов`язував обов`язок сплати податку за земельну ділянку з моментом державної реєстрації права власності на нерухоме майно, яке розташоване на такій земельній ділянці (до 01.01.2015) та з моментом державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку безпосередньо (після 01.01.2015).

Платником земельного податку є особа, яка володіє відповідним речовим правом на земельну ділянку (правом власності або правом користування) відповідно з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (нежитлового приміщення), обов`язок зі сплати податку за земельну ділянку, на якій розміщений такий об`єкт, покладається на особу, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду. Незважаючи на відсутність реєстрації права власності чи користування земельною ділянкою під належними особі на праві власності нежитловими приміщеннями, обов`язок зі сплати земельного податку виник з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно (постанови Верховного Суду від 19.06.2018 по справі №826/8009/16, від 23.05.2019 по справі №826/1430/16)

Оскільки позивач набув право власності на нежитлову будівлю у 2008, тобто до зміни правового регулювання пункту 287.6 статті 287 ПК України (01.01.2015), у нього виник обов`язок зі сплати податку з моменту набуття права власності на об`єкт нерухомого майна. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2019 по справі № 804/5488/16 щодо аналогічних правовідносин.

Що стосується розрахунку суми податкового зобов`язання, визначеного спірним податковим повідомленням-рішенням, суд враховує таке.

Як вбачається з наданих суду письмових доказів, обчислення відповідачем розміру земельного податку проведене на підставі даних витягу з технічної документації Головного управління земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради від 30.11.2012 №Н-01275/2012.

Відповідно до п. 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру і саме контролюючий орган наділений повноваженнями на звернення із запитом до Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин з метою отримання інформації, необхідної для обчислення і справляння податку.

Центральним органом виконавчої влади, який реалізовував державну політику у сфері земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності станом на час виникнення спірних правовідносин була Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр)

Проте, оскільки нормами Податкового кодексу України, які у цьому випадку є спеціальними, було передбачено використання контролюючим органом даних Державного земельного кадастру, що отримуються за відповідним запитом, розрахунок земельного податку на підставі витягу з технічної документації Головного управління земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради не можна вважати правомірним.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі №826/18899/16, де судом зазначено, що "центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) відповідно до п. 1 Положення про зазначений орган, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15. Однак, судом апеляційної інстанції при винесенні рішення взято до уваги витяг з технічної документації, наданий Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, який не є центральним органом виконавчої влади".

У той же час, належним джерелом даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки є відомості з Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку станом на відповідну дату.

Також, як вбачається зі змісту листа Головного управління Держгеокадастру у м. Києві від 11.09.2019 №29-26-0.22-4533/2-19, інформація про земельну ділянку з обліковим кодом 63:275:048 у Головному управлінні Держгеокадастру у м. Києві відсутня, земельна ділянка не сформована і відомості про неї відсутні у Державному земельному кадастрі.

Отже, наведений відповідачем розрахунок податку містить складові, правильність визначення яких не підтверджена належними доказами, зокрема офіційними відомостями з Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку земель.

Крім того суд враховує, що є такі, що набрали законної сили рішення судів у справах №640/12576/19 та №640/12578/19, якими скасовані аналогічні податкові повідомлення-рішення, прийняті відповідачем щодо позивача за 2015, 2016, 2017 та 2018 роки.

Оскільки відповідач не довів належними доказами обґрунтованість спірного рішення і доводи позивача не спростував, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві №-2615 від 23.04.2019.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 24 липня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, Київ 116,м. Київ,04116 , код ЄДРПОУ - 44116011)

Головуючий суддя І.С. Козачок