Справа № 620/5717/25
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року Чернігів Справа № 620/5717/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Тихоненко О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області протиправними щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у зв`язку з проходженням військової служби за призовом під час мобілізації;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з 11 травня 2024 року, відповідно до пункту а статті 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХП Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містить положень, що позбавляють його права на призначення пенсії за вислугу років у зв`язку із проходженням військової служби.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову повністю та зазначає, що відповідно до подання про призначення пенсії від 26.11.2024 №798 Департамента з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції та наказу від 10.05.2024 №49/ОС-24 Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» вислуга років старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора відділ охорони державної установи «Менська виправна колонія (№91)» станом на день звільнення зі служби (10.05.2024) складає в календарному обчисленні 25 років 00 місяців 15 днів. Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 13.04.2022 призвано по мобілізації згідно Указу Президента України віл 24.02.2022 №69/2022 до Збройних Сил України. Згідно з витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по адміністративно- господарській діяльності) від 13.04.2022 №56 рядовий ОСОБА_1 з 13.04.2022 року призваний та направлений для проходження військової служби за призовом під час мобілізації до військової частини. Таким чином, оскільки позивач з 28.11.2000 по 10.05.2024 проходив службу в Державній установі «Менська виправна колонія (№91)», та з 13.04.2022 по теперішній час проходить військову службу в Збройних Силах України, призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, да деяких інших осіб" немає законних підстав. Тому відповідачем було правомірно прийнято рішення, оформлене протоколом №45 від 10.12.2024 про відмову в призначенні пенсії позивачу, так як призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262 за вказаних обставин немає законних підстав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Однак, протоколом № 45 відділу з питань призначення та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 10.12.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років.

У вказаному протоколі зазначено, що відповідно до статей 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи з числа військовослужбовців рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової поліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України. Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. Відповідно до подання про призначення пенсії від 26.11.2024 №2798 Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції та наказу від 10.05.2024 №49/ОС-24 Державної установи «Менська виправна колонія (№91 )»вислуга років старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора відділу охорони державної служби «Менська виправна колонія (№91)» станом на день звільнення зі служби (10.05.2024) складає в календарному обчисленні 25 років 00 місяців 15 днів. Крім того, згідно з наказом Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» від 12.04.2022 №40/ОС-22 «Про увільнення ОСОБА_1 », відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», Закону України «Про основи національного спротиву», ст.39 Закону України «І Іро військовий обов`язок і військову службу», ст. 119 Кодексу законів про працю, п. 29 розділу 1 наказу Міністерства юстиції України від 13.09.2021 №3226/5 «Про затвердження змін до порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України», увільнено старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора відділу охорони державної установи» Менська виправна колонія «(91)» від роботи з 13 квітня 2022 року для проходження військової служби під час загальної мобілізації на строк до її закінчення або до дня фактичного звільнення із гарантованим збереженням місця роботи та посади, без збереження грошового забезпечення. Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 13.04.2022 призвано по мобілізації згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 до Збройних Сил України. Крім того, відповідно до витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по адміністративно-господарській діяльності) від 13.04.2022 №56 рядовий ОСОБА_1 з 13.04.2022 призваний та направлений для проходження військової служби за призовом під час мобілізації до військової частини. Виходячи що ОСОБА_1 з 28.11.2000 по 10.05.2024 проходив службу в Державній установі «Менська виправна колонія (№91)» та з 13.04.2022 по теперішній час проходить військову службу в Збройних Силах України, призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» немає законних підстав (а.с.15).

Листом від 20.12.2024 відповідачем повідомлено позивача про прийняте рішення за результатами розгляду його заяви щодо призначення пенсії за вислугу років (а.с.14).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за вислугу років, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували па військовій службі, службі в органах внутрішніх справ. Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до пункту б ст. 1-2 Закону № 2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби, зокрема особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

Згідно пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б-д», «ж», «з» статті І 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Аналізуючи вказані норми законодавства, суд дійшов висновку, що особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України набувають пенсію за вислугу років відповідно до умов Закону № 2262-ХІІ за наявності таких умов: 1) звільнений зі служби; 2) наявна вислуга 25 календарних років.

Як встановлено судом та слідує з матеріалів справи наказом начальника Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» від 10 травня 2024 року за №49-ОС-24 звільнено із служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 , молодшого інспектора відділу охорони державної установи «Менська виправна колонія (№91), 10.05.2024. Вислуга років на день звільнення - 25 років 00 місяців 1 5 днів, у пільговому обчисленні - 32 роки 01 місяць 29 днів (а.с.12).

Тобто, станом на день звільнення зі служби (10.05.2024) вислуга років ОСОБА_1 складає 25 років 15 днів, тобто наявні усі умови, необхідні для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Відповідачем не заперечується наявність у позивача достатньої календарної вислуги, оскільки відмова мотивована з підстав того, що на день подачі заяви про призначення пенсії за вислугу років позивач проходить військову службу та призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» немає законних підстав.

Однак, вказані підстави не приймаються судом до уваги, оскільки системний аналіз статей 1-2, 12 Закону № 2262-ХІІ у своєму логічному зв`язку дає підстави для висновку, що право на пенсію за вислугу років набувають відповідні категорії службовців у зв`язку із їх звільненням зі служби - в даному випадку звільнення позивача зі Державної кримінально-виконавчої служби України.

При цьому, Закон № 2262-ХІІ не містить положень, що позбавляють особу права на призначення пенсії за вислугу років у зв`язку із проходженням нею військової служби, як про те зазначає відповідач.

Частиною першою статті 50 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії відповідно до цього Закону призначаються, зокрема: б) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів а, в статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Таким чином, доводи відповідача є необґрунтованими, враховуючи наявність усіх підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, рішення відповідача є протиправним, а тому останній має право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ з 11 травня 2024 року.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 11 травня 2024 року відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАСУ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 11 травня 2024 року відповідно до пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (, вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, 14000).

Повне судове рішення складено 23.07.2025.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО