Справа № 754/6709/25
Суддя: Зотько Т. А.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/364/25
Справа №754/6709/25
РІШЕННЯ

Іменем України

23 липня 2025 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про скасування постанови. Вимоги обґрунтовані тим, що 20.04.2025 року з витягу «Інформації про виконавче провадження» позивач дізнався про наявність оскаржуваної постанови. Відповідно до постанови, винесеної 16 січня 2025 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № 142, ОСОБА_1 відмовився від проходження військово-лікарської комісії (ВЛК) та відмовився отримувати о 15 год. 20 хв. «16» січня 2025р. направлення ІНФОРМАЦІЯ_1 на ВЛК для проходження медичного огляду за адресою АДРЕСА_1 чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.2101 КУпАП». Даною постановою на позивача накладено штраф у розмірі 25 500, 00 грн. Позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові не міститься ні згоди ОСОБА_1 який не оспорює правопорушення в якому звинувачується та згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності, ні посилання на протокол оскаржувана постанова не містить. З урахуванням наведеного ОСОБА_1 вимушений звернутись до суду з позовом про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.05.2025 року було визнано поважними причини строку на подання позовної заяви про скасування постанови та поновити ОСОБА_1 строк на подання позовної заяви про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення та відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від представника відповідача - Нестеришина Я.С. на електронну пошту суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечують проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні посилаючись на те, що 16 січня 2025 позивач відмовився від проходження військово-лікарської комісії (медичного огляду для встановлення ступеню придатності до проходження військової служби за станом здоров`я під час мобілізації та в особливий період, далі за текстом - ВЛК). Так, 16.01.2025 позивач направлявся на ВЛК. З цією метою відповідачем вручалося позивачу направлення №13/39-1 від 16.01.2025. Позивач від отримання направлення відмовився. 16.01.2025 уповноваженою особою відповідача було складено протокол №142 про вчинене позивачем адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.2101 КУпАП - відмова від проходження ВЛК за направленням відповідача, чим позивачем в особливий період порушено вимоги абзацу четвертого частини першої ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». При складанні протоколу позивачу було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено про місце, дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що засвідчено власноручним підписом позивача у протоколі. При складанні протоколу, позивач не заявляв про порушення його прав, оскільки такі порушення були відсутні. 16 січня 2025 начальником відповідача відносно позивача винесена постанова №142, якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн. Відповідачем не вчинялися жодні дії щодо вчинення перешкод у проходженні позивачем ВЛК та можливості надання позивачем лікарям ВЛК медичних документів про стан його здоров`я. Тому апелювання позивача до необхідності надання йому часу для збору медичних документів є не релевантним аргументом. Оскільки позивач, на момент надання йому направлення на ВЛК, вже перебував у відповідача, то підстави та потреба викликати його до відповідача окремою повісткою не було. Тому здійснювалося оформлення для позивача направлення №13/39-1 від 16.01.2025 на ВЛК, яке позивач відмовився отримувати.

06.06.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої сторона позивача зазначає про те, що в направленні №13/39-1 від 16.01.2025 року не вказана дата, час та місце, обставини відмови ОСОБА_1 від отримання направлення та найменування лікувального закладу, установи куди б належно звернутися ОСОБА_1 для проходження ВЛК. З доданого до відзиву направлення вбачається відсутність підпису начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вищевказані обставини ставлять під сумнів існування взагалі направлення для проходження ВЛК та наявності відмови від отримання ОСОБА_1 неіснуючого направлення. Зі змісту протоколу складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що він складений з підстав відмови від отримання направлення та відмови від проходження ВЛК, однак місце відмови не вказано, а відтак сторона позивача вважає відзив поданий представником відповідача таким, що не підлягає прийняттю судом.

Відповідно до ч. 5, 8 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 16.01.2025 року уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_1 офіцером адміністративного відділення лейтенантом ОСОБА_3 складено протокол №142 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки останній відмовився від проходження військово-лікарської комісії та відмовився отримувати о 15 год. 20 хв. 16.01.2025 року направлення ІНФОРМАЦІЯ_1 на ВЛК для проходження медичного огляду за адресою АДРЕСА_1 . Чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

16.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ухвалено постанову № 142, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 25 500 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач відмовився від проходження військово-лікарської комісії та відмовився отримувати о 15 год. 20 хв. 16.01.2025 направлення ІНФОРМАЦІЯ_1 на ВЛК для проходження медичного огляду за адресою АДРЕСА_1 , чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог закону та підлягає скасуванню, в оскаржуваній постанові зазначені неправдиві дані, а відтак постанова відповідача підлягає скасуванню.

У силу вимог передбачених ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, ч.3 ст. 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідно до частини третьої якої вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Згідно зі статтею 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У частині 1 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» закріплено, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Частиною шостою ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановами Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016 та № 1487 від 30.12.2022.

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, визначає, зокрема, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 74 вказаного Порядку встановлено, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Отже, проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність, однак військовозобов`язаний може пройти ВЛК на збірних пунктах районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я, але за наявності направлення на військово-лікарську комісію.

Згідно зі ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (ст.ст. 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

А відтак притягнення до відповідальності за ст. 210-1 КУпАП відбувається саме територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до вимог ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно зі ч. 3 ст.73 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із доданого до відзиву на позовну заяву акту про відмову від підпису та отримання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 який проживає за адресою АДРЕСА_2 відмовився від підпису та отримання протоколу про адміністративне правопорушення, про розгляд справи повідомлений при свідках в усній формі.

Відповідно до рапорту лейтенанта поліції Морозова 16.01.2025 року під час несення служби було зупинено та перевірено по базі ІПНП громадянина ОСОБА_1 , в ході перевірки було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 перебуває в розшуку. Також представником відповідача до відзиву долучено копію направлення на проходження ВЛК від 16.01.2025 №13/39-1.

Таким чином, матеріали справи містять направлення позивача на проходження ВЛК, протокол №142 та постанову №142 які не були отримані особисто позивачем з підстав відмови, що підтверджується доданими актами.

Разом з тим, як вбачається з доданих до відзиву копій повістки та Акту про відмову від підпису, ОСОБА_1 повідомлено про необхідність прибути на 8.30 годину 17.01.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження військоволікарської комісії.

Направлення для проходження ВЛК від 16.01.2025 №13/39-1 при цьому дати виклику для проходження ВЛК, підпису керівника та печатки установи не містить.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 викликався відповідачем для проходження ВЛК на підставі направлення від 16.01.2025 №13/39-1 та повістки від 16.01.2025 з зазначенням дати прибуття 17.01.2025 о 8.30 годині.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що обставини викладені в потанові про притягнення до адміністративної відповідальності від 16.01.2025 не відповідають обставинам справи щодо встановленої судом дати виклику для проходження ВЛК, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження направлення позивача для проходження ВЛК 16.01.2025, а відтак станом на 16.01.2025 в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що полягало у відмові від проходження ВЛК 16.01.2025.

За встановлених вище обставин, позовні вимоги є доведеними та підлягають задоволенню судом.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 9, 21, 72-78, 90, 121,123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, ст.210-1, 245, 251, 268, 280 КУпАП, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову №142 від 16.01.2025 року, складену відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 210-1 КпАП України про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25 500 гривень - скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП згідно постанови №142 від 16.01.2025 року - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Дані відповідачів: Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 , Код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду виготовлено 24.07.2025.

Суддя: Т.А.Зотько