Справа № 520/32739/23
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

24 липня 2025 року № 520/32739/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про заміну способу виконання рішення за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, Державної судової адміністрації України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

16.07.2025 через систему "Електронний суд" представник позивача звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою, в якій просив суд вирішити вирішити питання про зміну способу та порядку виконання рішення, в якій заявник просить суд:

- змінити спосіб і порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 по справі № 520/32739/23 шляхом стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області на користь судді Московського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 недонарахованої та невиплаченої суддівської винагороди за період 01 серпня 2023 року по 31 жовтня 2023 року, виходячи з встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого складає 2684 грн, з врахуванням виплачених сум та утриманням передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, у розмірі 84 331 грн. 78 коп.

В обґрунтування поданої заяви вказано, що у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №75989879 з виконання виконавчого листа Харківського окружного адміністративного суду, виданого 26.07.2024 у справі №520/32739/23 про зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області провести нарахування та виплату судді Московського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 недонарахованої та невиплаченої суддівської винагороди за період 01 серпня 2023 року по 31 жовтня 2023 року, виходячи з встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого складає 2684 грн. При цьому заявником вказано, що Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області у листі від 30.09.2024 №10620 повідомлено, що Територіальне управління не має правових підстав самостійно виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 по справі № 520/32739/23. Територіальне управління здійснює всі нарахування і виплати лише у межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом, який затверджує Державна судова адміністрація України. За таких обставин, виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 по справі №520/32739/23 можливе лише після зміни способу і порядку виконання судового рішення, на підставі частини третьої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404 - VIII та статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року № 2747-IV, шляхом стягнення з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів», відкритої на рівні територіального управління». Також повідомлено про те, що виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється згідно із законодавством України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя», головним розпорядником якої є ДСА України, у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період. У зв`язку з цим виконання зазначеного рішення суду можливо лише за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя». Для виконання рішення суду, яке набрало законної сили, стягувач чи виконавець мають право звернутись до суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання судового рішення шляхом безспірного списання органом Казначейства суддівської винагороди у сумі на користь позивача з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя», відповідного територіального управління.

Крім того, заявник зазначає, що Територіальне управління здійснило розрахунок суддівської винагороди ОСОБА_1 за період: з 1 серпня 2023 року по 31 жовтня 2023 року. Загальна сума, яка підлягає доплаті становить 104 759,98 грн., з неї: податок на доходи фізичних осіб 18 856,80 грн., військовий збір 1 571,40 грн. Сума, яка підлягає до виплати ОСОБА_1 становить 84 331,78 грн.

Учасники справи (їх представники) в судове засідання 24.07.2025 не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином у відповідності до вимог ст. 126 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно із положеннями п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду заяви про встановлення способу виконання рішення в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи заяви, суд встановив наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 по справі №520/32739/23 (суддя Ю.Зоркіна) адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями на проведення видатків з виплати суддівської винагороди судді Московського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 за період 01 серпня 2023 року по 31 жовтня 2023 року, виходячи з встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого складає 2684 грн. Зобов`язано Державну судову адміністрацію України забезпечити Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області бюджетними асигнуваннями, необхідними та достатніми для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди судді Московського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 за період 01 серпня 2023 року по 31 жовтня 2023 року, виходячи з встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого складає 2684 грн. Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо нарахування та виплати судді Московського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 за період 01 серпня 2023 року по 31 жовтня 2023 року, суддівської винагороди, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 грн. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області провести нарахування та виплату судді Московського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 недонарахованої та невиплаченої суддівської винагороди за період 01 серпня 2023 року по 31 жовтня 2023 року, виходячи з встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого складає 2684 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

У зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням по справі №520/32739/23 Харківським окружним адміністративним судом 26.07.2024 було видано позивачеві виконавчі листи, зокрема, про зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області провести нарахування та виплату судді Московського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 недонарахованої та невиплаченої суддівської винагороди за період 01 серпня 2023 року по 31 жовтня 2023 року, виходячи з встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого складає 2684 грн.

При цьому, як вказано заявником, боржником на його адресу було направлено лист від 30.09.2024 №10620 в якому повідомлено про те, що Територіальне управління не має правових підстав самостійно виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 по справі № 520/32739/23. Територіальне управління здійснює всі нарахування і виплати лише у межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом, який затверджує Державна судова адміністрація України. За таких обставин, виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 по справі №520/32739/23 можливе лише після зміни способу і порядку виконання судового рішення, на підставі частини третьої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404 - VIII та статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року № 2747-IV, шляхом стягнення з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів», відкритої на рівні територіального управління». Також повідомлено про те, що виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів, здійснюється згідно із законодавством України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя», головним розпорядником якої є ДСА України, у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період. У зв`язку з цим виконання зазначеного рішення суду можливо лише за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя». Для виконання рішення суду, яке набрало законної сили, стягувач чи виконавець мають право звернутись до суду із заявою про встановлення способу і порядку виконання судового рішення шляхом безспірного списання органом Казначейства суддівської винагороди у сумі на користь позивача з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя», відповідного територіального управління.

Заявником вказано, що згідно розрахунків, невиплачена позивачеві суддівська винагорода за рішенням суду у справі №520/32739/23 становить 84331,78 грн.

Таким чином, заявником вказано, що оскільки рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 у справі №520/32739/23 не може бути виконано способом, вказаним у виконавчому листі, належним способом захисту його прав буде зміна способу виконання вказаного судового рішення.

Доказів виконання відповідачем судового рішення у цій справі в частині виплати суми нарахованої на виконання такого рішення до суду не надано.

Суд зазначає, що правовідносини з приводу зміни порядку виконання рішення суду в адміністративній справі унормовані приписами ст. 378 КАС України.

Згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Процедура примусового виконання судових актів, постановлених відносно органів державної влади з приводу присудження виплат (що охоплюється як способом захисту порушеного права приватної особи - стягнення коштів, так і способом захисту порушеного права приватної особи - зобов`язання нарахувати і виплатити кошти) унормовані одночасно приписами і Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 №4901-VI (далі - Закон №4901-VI), і Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Згідно ст. 2 Закону №4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган; державні підприємство, установа, організація.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону №4901-VI, виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Отже, рішення суду підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Особа, якій належить виконати рішення суду, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Законом України №1404-VIII визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Так, згідно з ч. 3 ст. 33 Закону №1404-VIII, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Таким чином, неможливість виконання рішень зобов`язального характеру, боржником за якими є державний орган, відповідно до встановленого Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» порядку безспірного списання відповідних коштів із рахунків такого державного органу фактично призводить до неможливості їх виконання в цілому. Така обставина є підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття адміністративним судом нових заходів для реалізації рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і порядку виконання рішення можлива шляхом зміни «зобов`язання здійснити нарахування та виплату суддівської винагороди» на «стягнення цих коштів із державного органу боржника».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у своїх численних рішеннях сформував сталу практику оцінки ефективності засобу юридичного захисту. Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути ефективним як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (рішення від 15.10.2009 у справі Юрій Миколайович Іванов проти України", п. 64).

Також, засіб юридичного захисту має бути ефективним в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (рішення від 18.12.1996 року у справі Аксой проти Туреччини (Aksoy v. Turkey), п. 95).

Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Питання ефективності правового захисту аналізувалося у рішеннях національних судів, зокрема, у рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що ефективний засіб правового захисту у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає зазначеній нормі Конвенції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2019 по справі №840/3112/18, яка враховується судом при розгляді даної справи відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 р. №3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача про зміну способу і порядку виконання рішення суду шляхом стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області на користь судді Московського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 недонарахованої та невиплаченої суддівської винагороди за період 01 серпня 2023 року по 31 жовтня 2023 року, виходячи з встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого складає 2684 грн, із урахуванням виплачених сум та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів, у розмірі 84331 грн. 78 коп.

Такого висновку дійшов Другий апеляційний адміністративний суд у постанові від 14.01.2025 у справі №520/30775/23.

Керуючись положеннями ст. ст. 241-243, 248, 256, 294, 295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача про заміну способу виконання рішення за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, Державної судової адміністрації України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 по справі №520/32739/23 та встановити спосіб виконання рішення, шляхом стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області (м-н Героїв Небесної Сотні, буд.36, м.Харків, 61000, ) на користь судді Московського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) недонарахованої та невиплаченої суддівської винагороди за період 01 серпня 2023 року по 31 жовтня 2023 року, виходячи з встановленого на 01 січня 2023 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого складає 2684 грн, із урахуванням виплачених сум та із проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів, у розмірі 84331 грн. 78 коп. (вісімдесят чотири тисячі триста тридцять одна гривня 78 копійок).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ольга ГОРШКОВА