Справа № 681/615/25
Суддя: Горщар А. Г.
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 681/615/25
Провадження 2-а/681/8/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2025 р.

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщара А.Г.

з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

19 травня 2025 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Іваницького А.М. звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 622 від 24.04.2025 (далі Постанова № 622), винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ОСОБА_2 про притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Позов мотивований такими обставинами. Постановою № 622 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП за те, що позивач будучи директором КП «Понінка-тепломережі» отримавши розпорядження № 105 від 10.04.2025р. від ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі Розпорядження № 105) не здійснив оповіщення та не забезпечив прибуття на 10.00 годину 14.04.2025 працівника КП «Понінка-тепломережі» ОСОБА_3 . Станом на 14.04.2025 розпорядження не виконано (не вручено повістки), ОСОБА_3 до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув. Відтак ОСОБА_1 як керівник КП «Понінка-тепломережі» порушив вимоги статті 16 Закону України «Про оборону України» статей 38, 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статтю 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим скоїв адміністративне правопорушення в особливий період, що тягне за собою порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Представник позивача адвокат Іваницький А.М. вважає Постанову № 622 незаконною із таких мотивів.

11.04.2025 селищний голова Понінківської територіальної громади надіслав для виконання тимчасово виконуючому обов`язки директора КП «Понінка-тепломережі» ОСОБА_1 . Розпорядження № 105. Цього ж дня позивач повідомив ІНФОРМАЦІЯ_2 , що оповіщення ОСОБА_3 не проведено у зв`язку з його перебуванням у відпустці та на даний час ОСОБА_3 відсутній за місцем свого проживання. При цьому до листа додано копію наказу № 10-К від 01.04.2025 про надання ОСОБА_3 чергової щорічної відпустки із 07.04.2025 по 04.05.2025.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період регулюється постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 в пункті 13 якого визначені дії керівників підприємств, установ, організацій щодо виконання розпоряджень, зокрема винесених керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик резервістів та військовозобов`язаних РТЦК.

Так, керівники підприємств, установ, організацій з отриманням розпорядження відповідного голови (начальника) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації) або відповідного керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик резервістів та військовозобов`язаних районного (міського) територіального центру комплектування:

видають наказ керівника підприємства (установи, організації) про проведення оповіщення резервістів та військовозобов`язаних, у якому зазначаються підстава та мета видання, перелік осіб, які підлягають оповіщенню, дата, час та місце їх прибуття, способи доставки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який надіслав розпорядження, відповідальні особи за здійснення оповіщення, порядок здійснення контролю за оповіщенням та прибуттям військовозобов`язаних, інші питання;

організовують через відповідальних осіб здійснення оповіщення у робочий час працівників підприємства (установи, організації) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис;

здійснюють на підприємстві (в установі, організації) інформаційне забезпечення призову резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації;

повідомляють письмово у триденний строк районному (міському) територіальному центру комплектування та соціальної підтримки про результати оповіщення та виконання резервістами та військовозобов`язаними вимог законодавства;

забезпечують прибуття резервістів та військовозобов`язаних шляхом їх перевезення від підприємства (установи, організації) до пунктів збору районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або військових частин чи звільнення їх від виконання обов`язків з урахуванням часу, необхідного для прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та у разі потреби часу на зворотній шлях;

невідкладно інформують відповідний районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про працівників, які відмовилися від отримання повісток, та працівників, які написали заяви про звільнення.

Позивач виконав свій обов`язок, повідомив РТЦК про результати оповіщення у визначений строк, здійснив дії з метою ефективного виконання оповіщення, намагався повідомити ОСОБА_3 чи його повнолітніх членів родини за місцем його проживання, у зв`язку з тим, що останній перебував у щорічній відпустці, а тому посилання в оскаржуваній Постанові № 622 на те, що ОСОБА_1 подав відповідь на виконання Розпорядження № 105 із запізненням не відповідає дійсності.

За позицією представника позивача у діях його довірителя відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому Постанова № 622 підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Ухвалою судді від 26.05.2025 відкрито провадження у справі яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Від відповідача відзив на позов не надійшов, лише надано на вимогу суду копію справи № 82 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази суд зазначає про таке.

11.04.2025 селищний голова Понінківської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області Геннадій Гончаренко направив для виконання Т.в.о. директора КП «Понінка-тепломережі» ОСОБА_1 розпорядження № 105 від 10.04.2025р. видане ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 згідно до якого керівника згаданого підприємства зобов`язано для уточнення військово-облікових даних здійснити оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_3 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також забезпечити його прибуття 14.04.2025 о 10.00 годині за адресою АДРЕСА_1 , про результати виконання розпорядження поінформувати до 14.04.2025 (а.с.8-10).

18.04.2025 старшим офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_5 складено протокол № 82 про адміністративне правопорушення (далі Протокол № 82) відповідно до якого ОСОБА_1 ставилося в провину, що ним як керівником КП «Понінка-тепломережі» не виконано вимоги Розпорядження № 105, станом на 14.04.2025 жодної відповіді щодо виконання цього розпорядження не надійшло, військовозобов`язаний працівник до ІНФОРМАЦІЯ_2 не прибув, а відтак ОСОБА_1 порушив вимоги статті 16 Закон України «Про оборону України» статей 38, 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», стаття 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і як керівник, скоїв адміністративне правопорушення в особливий період, що тягне за собою порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надав письмові пояснення у яких зазначив, що отримав Розпорядження № 105 - 11.04.2025. У зв`язку з ліквідацією підприємства та звільненням особи яка була відповідальна за військовий облік ним як керівником було не сповіщено особу, так як вона перебуває у черговій відпустці. Відповідь на розпорядження ним привезена із запізненням 17.04.2025.

У цьому ж протоколі ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 11.00 годині 24.04.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У матеріалах зазначеної справи про адміністративне правопорушення є наявні такі докази:

лист про надсилання директору КП "Понінка-тепломережі" Розпорядження № 105;

відомість контролю по цьому розпорядженні в якій зазначено, що ОСОБА_3 який мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 о 10.00 годині 14.04.2025 - не з`явився;

лист в.о. директора КП "Понінка-тепломережі" підписаний ОСОБА_1 датований 11.04.2025 вих. № 18 про те, що оповіщення ОСОБА_3 про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно Розпорядження № 105 не проведено у зв`язку з перебуванням його у відпустці і відсутність за місцем проживання, який надійшов до ІНФОРМАЦІЯ_2 18.04.2025 вхідний № 2/2540.

24.04.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено Постанову № 622, якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.210-1 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в сумі 34000 грн.

Дана постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 47 постанови КМУ від 30 грудня 2022 р. № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» відповідно до якого у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, керівник підприємства зобов`язаний:

видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис, а у разі виконання такими особами дистанційної, надомної роботи, у період їх тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці або у відрядженні - рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у визначені строки, та надіслати копію відповідних наказів (розпоряджень) та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Також у оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 , як керівник та посадова особа порушила вимоги статті 16 Закон України «Про оборону України» статей 38, 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», стаття 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вирішуючи питання обґрунтованості заявленого в інтересах ОСОБА_1 позову суд виходить із такого.

Частина третя статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, у вигляді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ст. 210-1 КУпАП має бланкетний характер, а серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинні бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та яким не дотримана особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Зі змісту оскаржуваної постанови, а також Протоколу № 82 вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується порушення ним вимог статті 16 Закон України «Про оборону України» статей 38, 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», стаття 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також п. 47 постанови КМУ від 30 грудня 2022 р. № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», зміст якого розкрито у мотивувальній частині Постанови № 622.

Відповідно до ст.16 Закону України "Про оборону України" завданнями підприємств, установ та організацій і обов`язками їх посадових осіб у сфері оборони, зокрема є: здійснення згідно із законодавством заходів щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації; сприяння призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно до ч.1 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема, підприємства, установи, організації та заклади освіти незалежно від підпорядкування і форми власності зобов`язані на вимогу територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України сповістити призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України, забезпечити їх своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомити відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України про прийняття на роботу (навчання) та звільнення з роботи (навчання) призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Керівники підприємств, установ, організацій та закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності та громадяни України, винні в порушенні, зокрема, правил призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом. (ч.1 ст.42 цього ж Закону).

За положеннями ч.1 ст.21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підприємства, установи і організації зобов`язані:

сприяти територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінню та/або регіональним органам Служби безпеки України, відповідним підрозділам розвідувальних органів України у їхній роботі в мирний час та в особливий період;

забезпечувати своєчасне оповіщення і прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, на збірні пункти шляхом вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів із подальшою компенсацією витрат за здійснення такого процесу з Державного бюджету України, яка здійснюється не пізніше ніж через місяць після подання відповідного звернення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Дослідження матеріалів поданих до позовної заяви, а також матеріалів справи № 82 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказує на те, що останній отримавши 11.04.2025 розпорядження № 105 від 10.04.2025р. видане ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно до якого ОСОБА_1 як керівника підприємства було зобов`язано для уточнення військово-облікових даних здійснити оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_3 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також забезпечити його прибуття до 14.04.2025 о 10.00 годині за адресою АДРЕСА_1 , про результати виконання розпорядження поінформувати до 14.04.2025, у встановлений строк не виконав, а лише 18.04.2025 в день складання протоколу про адміністративне правопорушення повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 про неможливість оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_3 .

Відтак, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 в період дії на території України особливого періоду, не дотримався вимог вищенаведених нормативних актів про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а тому в його діях є наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, та позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, а вид стягнення у виді штрафу визначений у мінімальному розмірі, передбаченого санкцією ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

При цьому суд не приймає до уваги доводи представника позивача, та подані ним до позову докази про те, що ОСОБА_1 своєчасно (11.04.2025) виконав вимоги розпорядження № 105, письмово повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 про результати оповіщення ОСОБА_3 , здійснив дії з метою ефективного виконання оповіщення, намагався повідомити зазначену особу чи його повнолітніх членів родини за місцем проживання, у зв`язку з тим, що останній перебував у щорічній відпустці.

Така версія адвоката Іваницького А.М. спростовується матеріалами справи № 82 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 де містяться викладені вище письмові пояснення останнього, в яких ОСОБА_1 визнавав, що ним як керівником підприємства не сповіщено ОСОБА_3 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як він перебував у черговій відпустці, а відповідь на Розпорядження № 105 ним привезена із запізненням 17.04.2025.

Відтак суд вважає, що адміністративний позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись наведеним, ст.ст. 77, 139, 242-246, 255, 262, 286, 293, 295 КАС України,

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

На рішення суду може бути подана учасниками справи апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження АДРЕСА_3 .

Головуючий: