Справа № 160/18417/25
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ус Віти Олегівни від 21.04.2025 року ВП №75564220 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №160/8099/22, виданого 15.09.2022 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом;
- зобов`язати Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ус Віту Олегівну відновити виконавче провадження ВП №75564220 з виконання виконавчого листа №160/8099/22, виданого 15.09.2022 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у державного виконавця не було підстав закінчувати виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду №380/6907/24, оскільки рішення суду не було виконане стягувачем, а причини невиконання рішення державним виконавцем не з`ясовані, відтак постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню.
30.06.2025 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Витребувано у Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса):
- ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження ВП №75564220;
- належним чином завірені копії доказів надіслання/отримання/вручення ОСОБА_1 .
10.07.2025 року на адресу суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що державним виконавцем керуючись п.11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», 21.04.2025 року завершено виконавче провадження, про що винесено відповідну постанову. Відповідач зазначив, що без участі ГУ ПФУ в Дніпропетровської області виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 160/8099/22 від 15.09.2022 щодо проведення перерахунку пенсії та здійснення виплати заборгованості не можливо. Також відповідач вказав, що державний виконавець виконавець не може самостійно провести перерахунок пенсії та здійснити виплату заборгованості.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром, який не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, при здійсненні з 01 грудня 2019 року перерахунку пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» Сектор із соціально-гуманітарних питань від 15.06.2021 №33/24/С-1348.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/8099/22 від 11.08.2022 набрало законної сили 12.09.2022 року.

15.09.2022 року видано виконавчий лист з виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/8099/22 від 11.08.2022.

Позивач звернув до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчий лист, виданий Дніпропетровським окружним адміністративним судом 15.09.2022 року по справі №160/8099/22.

18.07.2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження №75564220 з примусового виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.09.2022 року по справі №160/8099/22.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направлено лист «Про виконання рішення суду» від 16.09.2024 року №0400-010802-5/186731, в якому зазначено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 но справі № 160/8099/22 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медично об`єднання МВС України по Дніпропетровській області від 15.06.2021 № 33/24/С-1348, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення.

Доплата ОСОБА_2 за період з 01.12.2019 по 30.09.2022 у розмірі 192269,20 грн буде здійснена при надходженні відповідного фінансування для виплати сум, нарахованих за рішеннями суду, у порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили.

18.09.2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/8099/22 від 11.08.2022 та вимог державного виконавця.

26.03.2025 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області повторно винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/8099/22 від 11.08.2022 та вимог державного виконавця.

21.04.2025 року начальником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області складено Повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення в порядку ст.ст. 63, 75, 76 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 214 КПК України, ст. 382 КК України.

21.04.2025 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №75564220, на підставі пункту 11 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погодившись з винесеною постановою про закінчення виконавчого провадження, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 2 ст. 129-1 Конституції України встановлено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За приписами ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб i підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або з принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Закон №1404-VIII визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до вимог ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 19 Закону №1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону №1404-VIII).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Судом в ході розгляду справи було встановлено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/8099/22 від 11.08.2022 посадовою особою відповідача проведено наступні виконавчі дії:

18.09.2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/8099/22 від 11.08.2022 та вимог державного виконавця.

26.03.2025 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області повторно винесено постанову про накладення штрафу за невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/8099/22 від 11.08.2022 та вимог державного виконавця.

21.04.2025 року начальником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області складено Повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення в порядку ст.ст. 63, 75, 76 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 214 КПК України, ст. 382 КК України.

Також отримано письмові пояснення від боржника, а саме: Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направлено лист «Про виконання рішення суду» від 16.09.2024 року №0400-010802-5/186731, в якому зазначено, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2022 но справі № 160/8099/22 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медично об`єднання МВС України по Дніпропетровській області від 15.06.2021 № 33/24/С-1348, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення. Доплата ОСОБА_2 за період з 01.12.2019 по 30.09.2022 у розмірі 192269,20 грн буде здійснена при надходженні відповідного фінансування для виплати сум, нарахованих за рішеннями суду, у порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили.

Інших виконавчих дій державними виконавцями в рамках ВП №75564220 не вчинялось.

Отже, суд зауважує, що закінчення виконавчого провадження після направлення повідомлення органам досудового розслідування для притягнення винних осіб до відповідальності є наслідком вжиття всіх можливих заходів щодо виконання рішення суду та встановлення неможливості такого виконання, тобто встановлення того факту, що механізми та інструменти, якими закон наділяє виконавця при виконанні рішень про зобов`язання боржника вчинити певні дії, є вичерпаними.

З копій матеріалів виконавчого провадження, наданих відповідачем до суду вбачається, що вчинені державним виконавцем виконавчі дії (перевірка виконання судового рішення, винесення постанов про накладення на боржника штрафу і надіслання подання про вчинення кримінального правопорушення) є належними заходами виконання судового рішення, а тому, у державного виконавця були підстави для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тому у суду відсутні підстави для скасування спірної постанови.

Суд акцентує увагу на тому, що Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає інших заходів впливу на боржника, який особисто повинен виконати рішення, окрім штрафу, і після того як відповідач в цій справі вичерпав такі заходи, закон імперативно вимагає від виконавця надіслати до органу досудового слідства повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та закінчити виконавче провадження, що і було вчинено відповідачем. Обставини, на які посилається позивач, не стосуються суті спору та не входять до предмету доказування в даній справі.

При цьому, суд наголошує на тому, що закінчення виконавчого та правомірність дій державного виконавця у виконавчому провадженні, яке закінчено у зазначений вище спосіб не звільняє боржника від обов`язку виконання рішення суду.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи сторін не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної заяви.

Згідно до ст. 139 КАС України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 251, 257-262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 56, ) про визнання протиправною постанову та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський