Справа № 346/1883/25
Суддя: Сольський В. В.
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/1883/25
Провадження № 2-адр/346/2/25
25 липня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
у складі головуючого судді Сольського В.В.
за участі секретаря Ковалюк А.І.
розглянувши в залі суду в м. Коломия заяву адвоката Зубченко Ірини Іванівни в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,
Представник заявника 07 липня 2025 року подала до суду вказану заяву в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у справі в розмірі 10 000 грн.
Заяву мотивує тим, що у провадженні суду перебувала вказана адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.
03 липня 2025 року судом ухвалено у справі рішення, яким позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 задоволено.
Разом з тим, 24 червня 2025 року в електронній формі через електронний кабінет нею було подано заяву про доповнення до позовної заяви, в якій зазначено, що орієнтовна вартість послуг адвоката за надання правової допомоги ОСОБА_1 у даній справі складає 12 000 грн.
27.06.2025 року у додаткових поясненнях у справі було вказано, що остаточний розрахунок наданих послуг та докази на підтвердження понесення цих витрат будуть подані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представник подала копію додатку №1 до договору про надання правової допомоги з описом наданих юридичних послуг від 04.07.2025 року та копію довідки на підтвердження отримання оплати за договором від 04.07.2025 року. В яких міститься детальний розрахунок понесених судових витрат на правничу (правову) допомогу, у розмірі 10 000 грн.
Представник просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь позивача, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. (десять тисяч) гривень.
Представник відповідача подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, яке мотивує тим, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на правову допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.
Вказує, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, адвокат Зубченко Іриною Іванівною виконував послуги з професійної правничої допомоги позивачу у розгляді цієї справи на підставі Договору про надання правничої допомоги.
Згідно долученого до позовної заяви розрахунку розміру компенсації витрат адвокату Зубченко І.І. на правову допомогу, станом на 14.04.2025 року позивачу була надана правова допомога на суму 10 000 грн, на надання якої витрачено, а саме:
зустріч та консультація зі замовником 1000 грн.; - опрацювання матеріалів підготовка оформлення та подання позовної заяви до суду 5000 грн; - підготовка та подання письмових пояснень по справі 3 000 грн.; - підготовка та подання заяви про ухвалення додаткового рішення суду 1000 грн.
На підтвердження оплати послуг адвокат надав довідку від 04.07.2025 року, підтвердження сплати 10 000 грн. ОСОБА_1 згідно договору про надання правової допомоги №114 від 14.04.2025 року.
Однак жодної квитанції про сплату гонорару не було надано. Також у договорі №114 вказано, що п. 4.1. Замовник оплачує Адвокатові кошти (гонорар) за надання правової допомоги згідно акту виконаних робіт але Акту виконаних робіт не було надано до заяви. Тому вважає, що заявлена до відшкодування сума витрат на правничу допомогу є завищеною, не відповідає критерію співмірності та пропорційності витрат.
Вказує, що враховуючи обсяг наданих послуг адвокатом, обсяг і складність складених процесуальних документів, які не є значними, беручи до уваги, що провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача закрито не у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, а через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (при цьому слід зауважити, позивач та його представник в судове засідання не з`явились, з метою забезпечення відповідності розміру витрат на правову допомогу вимогам співмірності зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Наданий розрахунок не містить відомості про час, витрачений адвокатом на надання правової допомоги. При зверненні до суду представник позивача Зубченко Ірина Іванівна в прохальній частині позовної заяви просив стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати. В поданій до суду 07.07.2025 р. заяві ОСОБА_1 також просив позов задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати, справу розглянути за її відсутності.
Вказує, що ні в позовній заяві, ані в заяві про розгляд справи за відсутності, представником позивача не було чітко вказано про розподіл яких конкретно судових витрат суд повинен вирішити питання, а лише узагальнено зазначено прохання про стягнення з відповідача судових витрат.
Ухвалюючи рішення суд від 03.07.2025 року суд стягнув з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору, тобто вирішив питання про розподіл між сторонами судових витрат, які були документально підтверджені.
Зазначає, що представником позивача до заяви про ухвалення додаткового рішення було долучено копію договору про надання професійної правничої допомоги №114 від 14.04.2025р., укладеного між адвокатом Зубченко Ірині Іванівні та ОСОБА_1 , копію опису наданих юридичних послуг, який датований 04.07.2025р., а також довідка адвоката Зубченко І.І. у якій вона підтверджує що були оплачені кошти , яка також датована 04 . 07. 2025р., довідка без номера та на фірменому бланку адвоката без адресата.
Тому представник відповідача в ухваленні додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, просить відмовити.
Учасники справи у засідання не прибули, повідомлялися належним чином.
Вирішуючи заяву представника позивача про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Так, відповідно до ч.ч.3-5 ст.143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому
частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку визначеному ст. 252 КАС України.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив
судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити
додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до положень ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1 - 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.
Верховний Суд у постанові від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір на доручення, договір про надання юридичних послуги та ін.) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрати на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування останніх.
Так, між ОСОБА_1 та адвокатом Зубченко І.І. 14 квітня 2025 року укладено Договір про надання правової допомоги № 114 (а.с. 136), який є оплатним. Пунктом 4 Договору визначено порядок оплати адвокатові коштів (гонорару) за надання правової допомоги (юридичних послуг), згідно акту виконаних робіт.
Згідно опису наданих юридичних послуг за договором № 114 від 14 квітня 2025 року, підписаного адвокатом Зубченко І.І. та ОСОБА_1 , останньому надано наступні послуги: зустріч та консультація із замовником, вартість 1 000 грн; опрацювання матеріалів, підготовка, оформлення та подання позовної заяви до суду - 5 000 грн; підготовка та подання письмових пояснень по справі 3 000 грн; Підготовка та подання заяви про ухвалення додаткового рішення суду 1 000 грн.
Факт сплати вказаних коштів позивачем підтверджено довідкою від 04 липня 2025 року.
Приписами частини 4 статті 134 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Представник відповідача посилається на неспівмірність витрат витраченій роботі адвоката.
У той же час, суд частково погоджується із аргументами представника відповідача, що розмір понесених витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.
Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Виходячи з вищеописаних обставин справи, зважаючи на те, що підготовлені адвокатом процесуальні документи не потребують значних затрат часу для їх складення, суд, оцінивши надані представником позивача докази у їх сукупності, беручи до уваги принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, та незначну складність справи, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на правничу допомогу у цій справі до 5000 грн.
Керуючись ст.ст. 132, 139, 248, 252, 255, 295 КАС України суд, -
Заяву задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
В іншій частині вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на додаткове рішення суду в тридцяти денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: Сольський В. В.