Справа № 495/1430/25
Суддя: Прийомова О. Ю.
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/1430/25
№ провадження 2-а/495/35/2025
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

25 липня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Дарій О.М.

справа № 495/1430/25,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Білгород-Дністровському адміністративний позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головне управління Національної поліції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, інспектор Білгород Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Майченко Владислава Сергійовича, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головне управління Національної поліції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, інспектор Білгород Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Майченко Владислава Сергійовича, у якому просить задовольнитиадміністративний позов ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області та до Головного управління Національної поліції в Одеській області; скасувати постанову про накладення на ОСОБА_3 адміністративногостягнення в сумі 510 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21 лютого 2025 року серії ЕНА №4124143, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП ; справу про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 122 КУпАП закрити; стягнути з Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (код за ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 484,48 грн.

Стислий виклад вимог позивача та заперечень відповідача

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21 лютого 2025 року, приблизно о 22:30 год., керувала транспортним засобом MITSUBISHI LANCER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Миколаївська (Дзержинського).

Позаду рухався автомобіль поліції, який з проблисковими маячками наздогнав вказаний автомобіль, зупинивши його.

Після чого, до водія ОСОБА_2 підійшли дві особи у поліцейській формі, які не представившись та не повідомивши причину зупинки, передбачену у статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», попросили пред`явити документи на право керування транспортним засобом, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Дані документи були пред`явлені поліцейським, після чого вони почали вимагати пред`явити протокол перевірки технічного стану мотивуючи це тим, що даний автомобіль використовується в таксі, а тому повинен проходити обов`язковий технічний контроль.

Заперечивши даний факт щодо використання даного автомобіля в таксі, водій повідомив, що такого протоколу немає, оскільки автомобіль не використовується в цілях перевезення пасажирів. До того ж, в автомобілі, окрім водія, нікого не було.

Поліцейські повідомили, що штраф за відсутність протоколу перевірки технічного стану складає 340 грн., однак не повідомляли про намір почати розгляд справи про адміністративне правопорушення за відповідною статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Після цього, водій безперешкодно покинув місце зупинки, оскільки поліцейські цього не заперечували.

01 березня 2025 року, засобами поштового зв`язку, на адресу реєстрації та проживання позивачки надійшов конверт в якому містилися дві постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Вважає, що постанова серії ЕНА №4124143 про накладення адміністративного стягнення в сумі 510 грн. є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки після зупинки транспортного засобу інспектори не повідомляли відповідну причину зупинки транспортного засобу; не повідомляли про початок розгляду справи за частиною 2 статті 122 КУпАП; позивачка дізналась про дану постанову лише після її отримання поштою 01 березня 2025 року; позивачка не порушувала вимоги частини 2 статті 122 КУпАП, керування транспортним засобом було у відповідності до Правил дорожнього руху.

З огляду на викладене, позивачка і звернулась до суду з позовом.

Відповідач відзив не надав.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

06 березня 2025 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі відкрито спрощене позовне провадження по цивільній справі.

Сторони у судове засідання не з`явились, у зв`язку із чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає ч. 4 ст. 229 КАС України.

Фактичні обставини, встановлені судом

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4124143 від 21.02.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.02.2025 о 23:01:10 у місті Білгород-Дністровський, вулиця Миколаївська (Дзержинського), керуючи транспортним засобом не подала сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, чим порушила п. 9.2.б. ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП. У зв`язку з чим прийнято рішення, яким накладено адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу 510 грн. /а.с. 8/

Копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі надіслано рекомендованим листом вих.№63/5415 від 24.02.2025.

У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4124143 від 21.02.2025 відмітка про роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповільності, прав, відсутня.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу MITSUBISHI LANCER, державний номерний знак НОМЕР_2 , є ОСОБА_4 ./а.с. 11/

Нормативне обґрунтування, оцінка аргументів сторін, висновки суду

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП, оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Пунктом 1 частини 1 ст. 20 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності

Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, в межах даної справи суду належить здійснити перевірку рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності на предмет відповідності вимогам законності, верховенства права, правам, свободам та законним інтересам осіб, вимогам розумності, добросовісності, безсторонності (неупередженості).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи.

За приписами частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події та складу адміністративного правопорушення.

Так, згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 9.2.б ПДР України встановлено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними доказами.

З матеріалів справи вбачається, що постанова про адміністративне правопорушення винесена уповноваженим органом у зв`язку з тим, що 21.02.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.02.2025 о 23:01:10 у місті Білгород-Дністровський, вулиця Миколаївська (Дзержинського), керуючи транспортним засобом не подала сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ліворуч, чим порушила п. 9.2.б. ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем п. 9.2.б. ПДР України, крім викладених уповноваженим органом обставин, в постанові не міститься.

Крім того, відсутня відмітка про роз`яснення особі, яка притягалась до адміністративної відповідальності позивачу по справі прав за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУПАП.

Водночас, згідно статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Враховуючи викладене, суд погоджується з твердженнями представника позивача щодо невідповідності постанови про накладення на позивачку адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 21 лютого 2025 року серії ЕНА №4124143 вимогам статті 283 КУпАП та відсутності в останній посилання на будь-які докази вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, що суперечить прямим вимогам статті 283 КУпАП.

З огляду на постанову Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків..

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідач як відзив, так і доказів на підтвердження правомірності накладення адміністративного стягнення не надав, тобто не виконав обов`язку доведення правомірності прийнятого ним рішення.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміні-стративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Також відповідно до частини першої ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 73 - 77, 139, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Білгород Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головне управління Національної поліції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, інспектор Білгород Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Майченко Владислава Сергійовича, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4124143 від 21.02.2025, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення в сумі 510 грн за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 122 КУпАП закритизакрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (код за ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 484,48 грн

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Білгород-Дністровський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, адреса: 67700, Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вул. Сержанта Данила Марюхна, 21, .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Одеській області, адреса: 65080, Одеська область, місто Одеса, вулиця Академіка Філатова, 15а, .

Третя особа: інспектор Білгород-Дністровського районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Одеській області старший лейтенант поліції Майченко Владислав Сергійович, адреса: 67700, Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вул. Сержанта Данила Марюхна, 21.

Повний текст судового рішення складено 25 липня 2025 року.

Суддя: