Справа № 569/18275/23
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

головуючий суддя у першій інстанції: Тимощук О.Я.

15 липня 2025 рокуЛьвівСправа № 569/18275/23 пров. № А/857/20233/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Пославського Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 квітня 2025 року у справі № 569/18275/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Острозький піщаний кар`єр» про скасування постанов по справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2023р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому просив суд:

-поновити строк на оскарження постанов по справах про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі та скасувати постанови серії: АА № 00007319 від 17.04.2023 року, АА № 00007396 від 18.04.2023 року, АА № 00007492 від 20.04.2023 року, АА № 00007570 від 24.04.2023 року, АА № 00007586 від 24.04.2023 року, АА № 00007598 від 24.04.2023 року, АА № 00009356 від 08.06.2023 року, АА № 00009369 від 08.06.2023 року, АА № 00009403 від 08.06.2023 року, АА № 00009426 від 09.06.2023 року, АА № 00009440 від 09.06.2023 року, АА № 00009486 від 09.06.2023 року, АА № 00009494 від 09.06.2023 року, АА № 00009573 від 12.06.2023 року, АА № 00009615 від 12.06.2023 року, АА № 00009665 від 13.06.2023 року, АА № 00013242 від 28.07.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП);

-закрити провадження у справах про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 29.04.2025р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, апелянт Державна служба України з безпеки на транспорті подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Просить суд, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29.04.2025р. скасувати та прийняти нову постанову якою в позові відмвлено.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

ч.4 ст.229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

17.04.2023р. постановою серії АА № 00007319 застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., внаслідок допущення перевищення нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,399% (2,432 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 38 тон, навантаження на здвоєні осі ТЗ на 10,409% (2,394 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 23 тон та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах, яке мало місце 22.03.2023р. в 08 год. 38 хв., за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Постановою серії АА № 00007396 від 18.04.2023р. застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., внаслідок допущення перевищення нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,3% (2,014 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 38 тон, навантаження на здвоєні осі ТЗ на 10,42% (2,397 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 23 тон та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах, яке мало місце 24.03.2023р. в 12 год. 33 хв., за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.132-1 КУпАП.

20.04.2023р. постановою серії АА № 00007396 застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн., внаслідок допущення перевищення нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України навантаження на здвоєні осі ТЗ на 7,527% (1,731 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 23 тон та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах, яке мало місце 27.03.2023р. в 15 год. 05 хв. за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Постановою серії АА № 00007570 від 24.04.2023р. застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн., внаслідок допущення перевищення нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України навантаження на здвоєні осі ТЗ на 7,918% (1,821 тонн), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 23 тонн та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах, яке мало місце 29.03.2023р. в 15 год. 54 хв. за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.132-1 КУпАП.

24.04.2023р. постановою серії АА № 00007586 застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., внаслідок допущення перевищення нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,758% (3,328 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 38 тонн, навантаження на здвоєні осі ТЗ на 15,405% (3,543 тонн), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 23 тонн та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах, яке мало місце 29.03.2023р. в 19 год. 03 хв. за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Постановою серії АА № 00007598 від 24.04.2023р. застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., внаслідок допущення перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,248% (3,514 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 38 тон, навантаження на здвоєні осі ТЗ на 15,701% (3,611 тонн), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 23 тон та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах, яке мало місце 30.03.2023 року в 08 год. 51 хв. за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.132-1 КУпАП.

08.06.2023р. постановою серії АА № 00009356 застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., внаслідок допущення перевищення нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України перевищення загальної маси транспортного засобу на 9,982% (3,793 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 38 тонн, навантаження на здвоєні осі ТЗ на 11,914% (2,74 тонн), при дозволеному максимальному навантаженню на здвоєні осі 23 тонн та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах, яке мало місце 03.05.2023р. в 08 год. 20 хв. за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Постановою серії АА № 00009369 від 08.06.2023р. застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн., внаслідок допущення перевищення нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України навантаження на здвоєні осі ТЗ на 5,21% (1,199 тонн), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 23 тонн та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах, яке мало місце 03.05.2023р. в 13 год. 46 хв. за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.132-1 КУпАП.

08.06.2023р. Постановою серії АА № 00009403 застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн., внаслідок допущення перевищення нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,79% (2,2 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 38 тон, навантаження на здвоєні осі ТЗ на 8,031% (1,847 тонн), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 23 тонн та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах, яке мало місце 04.05.2023р. в 08 год.36 хв. за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Постановою серії АА № 00009426 від 09.06.2023р. застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., внаслідок допущення перевищення нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України навантаження на здвоєні осі ТЗ на 10,091% (2,321 тонн), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 23 тонн та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах, яке мало місце 04.05.2023р. в 14 год. 41 хв. за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.132-1 КУпАП.

09.06.2023р. постановою серії АА № 00009440 застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн., внаслідок допущення перевищення нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України навантаження на здвоєні осі ТЗ на 8,6815% (1,997 тонн), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 23 тонн та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах, яке мало місце 04.05.2023р. в 16 год. 48 хв. за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Постановою серії АА № 00009486 від 09.06.2023р. застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., внаслідок допущення перевищення нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України перевищення загальної маси транспортного засобу на 12,642% (4,804 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 38 тон, навантаження на здвоєні осі ТЗ на 16,804% (3,865 тонн), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 23 тон та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах, яке мало місце 05.05.2023р. в 12 год. 46 хв. за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.132-1 КУпАП.

09.06.2023р. Постановою серії АА № 00009494 застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн., внаслідок допущення перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України навантаження на здвоєні осі ТЗ на 9,667% (2,224 тонн), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 23 тон та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах, яке мало місце 05.05.2023р. в 16 год. 51 хв. за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область,відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Постановою серії АА № 00009573 від 12.06.2023р. застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн., внаслідок допущення перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,932% (2,634 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 38 тон, навантаження на здвоєні осі ТЗ на 6,863% (1,578 тонн), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 23 тон та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах, яке мало місце 08.05.2023 року в 11 год. 57 хв. за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

12.06.2023р. постановою серії АА № 00009615 застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., внаслідок допущення перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,892% (4,139 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 38 тон, навантаження на здвоєні осі ТЗ на 15,201% (3,496 тонн), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 23 тон та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах, яке мало місце 09.05.2023р. в 12 год. 54 хв. за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.132-1КУпАП.

Постановою серії АА № 00009665 від 13.06.2023р. застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн., внаслідок допущення перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,338% (2,028 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 38 тон, навантаження на здвоєні осі ТЗ на 7,549% (1,736 тонн), при дозволеному максимальному навантаженні на здвоєні осі 23 тон та відстані між осями від 1,3м до 1,8м при спарених колесах, яке мало місце 10.05.2023р. в 13 год. 01 хв. за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.132-1 КУпАП.

28.07.2023р. постановою серії АА № 00013242 застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн., внаслідок допущення перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 8,835% (1,016 тонн), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тонн, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 5,548% (0,638 тонн), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тонн, яке мало місце 29.05.2023р. в 10 год. 34 хв. за адресою Н-25, км 207+225, Рівненська область, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Із змісту вищевказаних постанов видно, що правопорушення зафіксовані за допомогою технічного засобу, «WIM51, Q-FreeHI-TRACTMU4 WIM, зав. №WIM51»; серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу №UA.TR.113-001_62/02F-21 із строком дії до 01.12.2022р.

ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В п.1 Положення про Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015р. № 103, видно, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

п.7 Положення передбачено, що Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема, в автоматичному режимі.

Визначення поняття великовагових та великогабаритних транспортних засобів міститься у постанові Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», зокрема, це - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у п.22.5 ПДР.

Згідно п.22.5 ПДР, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли хоча б один з їх параметрів не перевищує гранично допустимі максимальні значення, зокрема максимальні значення фактичної маси для різних типів транспортних засобів для їх руху автомобільними дорогами, в тому числі для чотирьохвісних вантажних автомобілів з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами передбачено максимальне значення фактичної маси для доріг державного значення - 38 т; максимальні значення навантаження на вісь (в залежності від їх кількості та відстані одна від одної), в тому числі, встановлено максимальне значення навантаження на здвоєні осі, якщо відстань між осями від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни, для доріг державного значення - 23 т.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

п.4 вказаних вище Правил встановлено, що допускається перевищення вагових параметрів на визначеними у п.22.5 ПДР на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

В ст.9 КУпАП видно, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами.

ч.1 ст.279-5 КУпАП передбачено, що в разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2, 3 статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності за даними єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців встановлюють відповідальну особу, зазначену в частині 1 статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Згідно ч.2 ст.132-1 КУпАП, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Суб`єкт відповідальності за правопорушення, передбачене ч.2 ст.132-1 КУпАП, визначений приписами ст.14-3 КУпАП, за змістом яких адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.2 ст.122-2, ч.2-ч.3 ст.132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

ст.14-3 КУпАП встановлено, що адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Власником транспортного засобу марки RENAULT модель KERAX 380 д.н.з. НОМЕР_1 , за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів є ТзОВ «ГОЛД С», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (далі - Порядок № 1174).

В абз.6 п.2 Порядку № 1174, видно, що система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційної телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

п.12, п.13, абз.2 п.15 Порядку № 1174 (в редакції на час спірних правовідносин) передбачено, що автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Метадані повинні містити дані про:

- засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

- місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

- найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

- дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно п.Г.2 додатку Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

- фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака;

- відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється за допомогою комплексних технічних засобів марки WIМ.

Відповідно до технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016р. № 163 (далі - Технічний регламент №163), цей Технічний регламент встановлює вимоги до засобів вимірювальної техніки та розроблений на основі Директиви 2014/32/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 26 лютого 2014 року про гармонізацію законодавства держав-членів стосовно надання на ринку вимірювальних приладів.

В п.7 Технічного регламенту №163 визначено, що засіб вимірювальної техніки повинен відповідати суттєвим вимогам, установленим у додатку 1, та вимогам, установленим у відповідних додатках 3-12, що стосуються даної категорії засобу вимірювальної техніки.

п.1 Додатку 1 до технічного регламенту №163 встановлено, що засіб вимірювальної техніки повинен забезпечувати високий рівень метрологічної достовірності. Для того, щоб будь-яка сторона була впевнена в результаті вимірювань, засіб вимірювальної техніки повинен бути сконструйований і виготовлений з використанням високоякісної вимірювальної технології та захищеності вимірювань.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.4 ст.8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014р. № 1314-VII (далі - Закон № 1314-VII) у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

п.1, п.2 Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 січня 2016 року № 94 (далі - Технічний регламент №94), цей Технічний регламент встановлює вимоги, яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки, які призначені для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - засоби вимірювальної техніки), коли вони надаються на ринку та/або вводяться в експлуатацію для виконання завдань, пов`язаних з вимірюваннями.

Дія цього Технічного регламенту поширюється на засоби вимірювальної техніки, перелік яких наведено у додатку 1.

Згідно п.№ 52 названого додатку визначено прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь (процедури оцінки відповідності* B+D, або B+F, або G).

п.53 Технічного регламенту №94 визначає, що у декларації про відповідність зазначається про те, що виконання суттєвих вимог, визначених у додатку 2, та вимог, зазначених у відповідних національних стандартах та технічних специфікаціях для певних засобів вимірювальної техніки, було доведено.

В п.57 Технічного регламенту №94 видно, що відповідність засобів вимірювальної техніки цьому Технічному регламенту повинна засвідчуватися шляхом нанесення на них знаку відповідності та додаткового метрологічного маркування, передбачених у п.58-п.70 цього Технічного регламенту.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-VII законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Порядок встановлення міжповірочних інтервалів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.18 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

В п 17 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначено, що періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта, що інкриміновані позивачу правопорушення зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM51, Q-FreeHI-TRACTMU4 WIM, зав.№WIM51, прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, заводський номер 51, встановлений за адресою автомобільна дорога державного значення Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів, км 207+225, Рівненська область.

У постановах по справах про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України стосовно позивача, в розділі «Інформація про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення» у графі «Назва технічного засобу, код, тип обладнання серійний номер» вказано - WIM 51, Q-FreeHI-TRACTMU4 WIM, зав. №WIM51, а в графі «Серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії» вказано UA.TR.113-001_62/02F-21 до 01-12-2022р.

Під час судового розгляду ОСОБА_1 звертався із запитами про отримання інформації та отримав відповіді. Судом першої інстанції поновлено строк на подання отриманих відповідей та долучено до справи, оскільки для подачі позову встановлено десятиденний строк з дня отримання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності тому, цього строку недостатньо для отримання відповідей на всі запити,

Із змісту відповіді та документів, отриманих від Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України видно, що комплекс зважування у русі почав працювати для фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті видно, що починаючи з 03.12.2021р. Надано копію сертифікату відповідності UА.ТR. 113-0664/04F-21 (модуль В), копію сертифікату відповідності № UA.TR.113-001_62/02F-21 (модуль F), які видані Національним науковим центром «Інститут метрології» 02.12.2021р. та чинні до 01.12.2022р., копію Паспорту на систему зважування в русі Q-FreeHI-TRACTMU4 WIM, заводський № WIM51, на 2 смуги руху: автомобільна дорога державного значення Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів, км 207+225, Рівненська область. Дата виготовлення приладу WIM51, Q-FreeHI-TRACTMU4 WIM, заводський № WIM51, виробник Q-Free, Норвегія, визначена 2021 рік в Паспорті на систему зважування в русі Q-FreeHI-TRACTMU4 WIM на 2 смуги виданого ТОВ «ІНТЕГРАЛ СІСТЕМС».

Отже, дата введення в експлуатацію автоматичного зважувального комплексу для фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті WIM51, Q-FreeHI-TRACTMU4 WIM, заводський № WIM51, - 03.12.2021р., з якої відповідно до ч.4 ст.8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначається первинний міжповірочний інтервал.

Тобто, з дати введення в експлуатацію приладу WIM51, Q-FreeHI-TRACTMU4 WIM, заводський № WIM51 (03.12.2021р.), станом на 29.05.2023р. минуло майже півтора роки.

Як наслідок, прилад WIM51, Q-FreeHI-TRACTMU4 WIM, заводський № WIM51, для можливості його експлуатації з виконання завдань, пов`язаних з вимірюваннями, в обов`язковому порядку мав пройти періодичну повірку після закінчення річного строку початку його роботи, тобто після 01.12.2022р.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянт не надав доказів про те, що на момент виготовлення приладу у 2021 році або після введення в експлуатацію, даний прилад пройшов процедуру, яка б визначала метрологічну повірку, передбачену Технічним регламентом.

Із змісту наявних в матеріалах справи письмових доказів чітко видно, що свідоцтва про повірку технічного засобу UA.TR.113-001_62/02F-21 із строком дії до 01.12.2022р. не існує, що свідчить про внесення суб`єктом контролю в оскаржувані постанови недостовірної інформації, оскільки надані документи не є свідоцтвом і мають інші назви, ніж ті, що вказані в постановах. Фіксування правопорушень, здійснено приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Q-FreeHI-TRACTMU4 WIM, заводський № WIM51, метрологічна повірка (періодична, позачергова, після ремонту) якого на момент такої фіксації, а саме 22.03.2023р., 24.03.2023р., 27.03.2023р., 29.03.2023р., 29.03.2023р., 30.03.2023р., 03.05.2023р., 04.05.2023р., 05.05.2023р., 08.05.2023р., 09.05.2023р., 10.05.2023р., 29.05.2023р., не проведена.

Із змісту Міжповірочих інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016р. № 1747 (далі - Наказ Мінекономрозвитку № 1747), видно, що міжповірочний інтервал для приладів автоматичних для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь становить 1 рік.

З листа Міністерства економіки України № 3421-10/20764-07 від 06.03.2025р. «Щодо першої повірки ЗВТ», видно, що строк проведення першої періодичної повірки приладу зважування обчислюється шляхом додавання значення міжповірочного інтервалу до цифр року, нанесеного на додатковому метрологічному маркуванні, визначеному Технічним регламентом № 94. Тобто, якщо на додатковому метрологічному маркуванні зазначено цифру 21, доцієї цифри додаємо значення міжповірочного інтервалу для Приладу зважування 1 рік (21+1=22), та отримуємо 22. Це означає, що перша періодична повірка повинна бути проведена у 2022 році.

Однак, сертифікати відповідності UA.TR.113-001_62/02F-21 та UА.ТR. 113-0664/04F-21 приладу WIM51, Q-FreeHI-TRACTMU4 WIM, заводський № WIM51, видано Національним науковим центром «Інститут метрології» 02.12.2021р. та визначено їх чинність до 01.12.2022р. тобто один рік, як передбачено Наказом Мінекономрозвитку № 1747.

Проте, правопорушення зафіксовані у березні, травні місяцях 2023 року, тобто, під час втрати чинності наведених сертифікатів та відсутності свідоцтва про повірку технічного засобу, що свідчить про протиправність врахування відповідачем даних наведеного зважувального приладу. Оскільки, засіб вимірювальної техніки у вказані періоди був поза межами законодавчо регульованої метрології.

Тобто, на дати проведення зважування транспортного засобу засіб вимірювальної техніки не відповідав загальним технічним вимогам державних стандартів.

ст.8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-VII, передбачено, що такий прилад і його покази не можуть застосовуватись у сфері законодавчо регульованої метрології та бути підставою для застосування штрафних санкцій.

Стосовно покликань апелянта на Постанову Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2022 року № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин по всіх оспорюваних постановах), якою на момент виникнення спірних правовідносин було встановлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.

п.14 розд. ІІ Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 року № 193 (далі - Наказ Мінекономрозвитку № 193), встановлено, що періодичній повірці підлягають ЗВТ, визначені в Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року № 374.

В п.1 Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року № 374, видно, що прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь підлягають періодичній повірці.

п.15 розд. ІІ Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Мінекономрозвитку від 08.02.2016р. № 193, встановлено, що заявники зобов`язані подавати ЗВТ на періодичну повірку з дотриманням міжповірочних інтервалів, установлених Наказом Мінекономрозвитку № 1747.

Наказом Мінекономрозвитку №1747 визначено, що міжповірочний інтервал для приладів автоматичних для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь установлено в 1 рік.

п.2 Порядку встановлення міжповірочних інтервалів для законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1195, визначено, що термін міжповірочний інтервал вживається в такому значенні:

- проміжок часу або напрацювання між двома послідовними повірками законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, протягом якого метрологічні характеристики такого засобу повинні відповідати встановленим вимогам.

Згідно п.17 розд. ІІ Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016р. № 193, встановлено, що позачергова повірка ЗВТ виконавцями відповідно до письмового звернення заявника проводиться: за потреби заявника пересвідчитися у придатності ЗВТ до застосування; у разі пошкодження відбитка повірочного тавра та в разі втрати свідоцтва про повірку, якщо таке тавро не передбачено.

п.20 розд. ІІ Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Мінекономрозвитку від 08.02.2016р. № 193, визначено, що повірку ЗВТ після ремонту проводять безпосередньо перед випуском їх з ремонту.

Паспорт на систему зважування в русі Q-FreeHI-TRACTMU4 WIM, заводський № WIM51, на 2 смуги руху: автомобільна дорога державного значення Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів, км 207+225, Рівненська область, передбачає розділ 5 «Метрологічні та технічні характеристики» (стор. 5) та розділ Додаток А Особливі відмітки (стор.6).

Колегія суддів зазначає, що Додаток А Особливі відмітки до вказаного паспорту, не містить жодного запису про виконання повірочних робіт засобу вимірювальної техніки з дати експлуатації вказаної системи зважування з 03.12.2021р.

Апелянт в порушення вимог ст.77 КАС України не надав доказів проведення у 2022 році та/або І півріччі 2023 року періодичної повірки, позачергової повірки та/або повірки після ремонту вагового комплексу зважування у русі WIM51, засвідчених відбитком повірочного тавра на такому технічному засобі чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів або оформленим свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

13.01.2025р. Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області, як балансоутримувач автоматичного зважувального комплексу, надала суду копію Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 04/4339 від 24.10.2023р. чинного до 24.10.2024р. на прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Q-FreeHI-TRACTMU4 WIM, Зав. № WIM51, засвідченого відбитком повірочного тавра на вказаному технічному засобі.

Таким чином, в період експлуатації комплексу Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, Зав. № WIM51, з 02.12.2022р. до 23.10.2023р. прилад не пройшов метрологічну перевірку на відповідність вимогам, що пред`являються до нього з отриманням Свідоцтва про метрологічну повірку засобу вимірювальної техніки.

Як наслідок покликання апелянта на Постанову Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2022 року № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» є помилковим, оскільки повірка приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, Зав. № WIM51, протягом річного періоду експлуатації через встановлений проміжок часу не проводилась, свідоцтво про метрологічну повірку засобу вимірювальної техніки не оформлялось.

Також, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що сертифікат відповідності є документом який підтверджує проведення повірки та надає право використання автоматичних ваг у сфері законодавчо регульованої метрології без проведення окремої метрологічної повірки.

Так, відповідно до діючого законодавства оцінка відповідності та повірка засобів вимірювальної техніки є різними видами підтвердження, які регулюються різними законами та проводяться за відмінними процедурами та перевіркою різних за напрямком і даними показників.

ст.16, ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», окремо розрізняється: Оцінка відповідності засобів вимірювальної техніки (ст.16) та Повірка засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації (ст.17).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» № 124-VIII від 15.01.2015 року наведенні терміни вживаються в такому значенні:

-оцінка відповідності - процес доведення того, що задані вимоги, які стосуються продукції, процесу, послуги, системи, особи чи органу, були виконані;

-підтвердження відповідності - видача документа про відповідність, яка ґрунтується на прийнятому після критичного огляду рішенні про те, що виконання заданих вимог було доведене;

-процедура оцінки відповідності - будь-яка процедура, яка безпосередньо чи опосередковано використовується для визначення того, що задані вимоги виконуються.

Відповідно до пп.4 п.4 Технічного регламенту № 94, оцінка відповідності - процес доведення того, що суттєві вимоги цього Технічного регламенту, які стосуються засобів вимірювальної техніки, були виконані.

В п.47 Технічного регламенту № 94, визначено, що оцінка відповідності засобів вимірювальної техніки суттєвим вимогам, що до них застосовуються, повинна проводитися за вибором виробника шляхом застосування однієї з процедур оцінки відповідності, наведених у додатку 1, відповідно до додатка 3.

п.52 додатку №1 до Технічного регламенту №94, встановлена процедура оцінки відповідності Приладів автоматичних для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь може здійснюватися за модулями В+D, або В+F, або G.

Як видно із матеріалів апелянт надав сертифікати оцінки за модулями В та F.

Однак, Модуль «В», визначається як перевірка типу, що становить частину процедури оцінки відповідності, згідно з якою призначений орган досліджує технічний проект засобу вимірювальної техніки, який призначений для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - засіб вимірювальної техніки), та перевіряє і підтверджує його відповідність вимогам Технічного регламенту, які застосовуються до зазначеного засобу.

Модуль «F», визначається як відповідність типу за результатами перевірки засобів вимірювальної техніки, що становить частину процедури оцінки відповідності, за допомогою якої виробник виконує зобов`язання, викладені у пунктах 29, 33, 38 і 39 цього додатка, та гарантує і заявляє під свою виключну відповідальність, що засоби вимірювальної техніки, які пройшли перевірку відповідно до положень пункту 30 цього додатка, відповідають типу, описаному в сертифікаті перевірки типу, і вимогам Технічного регламенту, які застосовуються до зазначених засобів.

Тобто, порядок та обсяги проведення робіт для оцінки відповідності визначені Технічним регламентом, який не регулює порядок проведення метрологічного випробування ЗВТ.

Проте, п.18 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» № 1314-VII встановлено, що повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту (ч.1 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).

Порядок проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, а також норми часу, необхідного для проведення повірки таких засобів, встановлюються нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності (ч.6 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-VII).

Повірка законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, проводиться за методиками повірки, які визначаються нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності, або національними стандартами, на які є відповідні посилання в нормативно-правових актах цього центрального органу виконавчої влади (ч.7 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-VII).

При цьому, Технічний регламент № 94, прямо передбачає проведення метрологічного випробування (повірки) та наявність метрологічного маркування для ЗВТ, які використовуються у сфері законодавчо регульованої метрології під час введення в обіг або експлуатацію ЗВТ.

Так, п. 8, п. 57, п. 62 Технічного регламенту № 94 встановлено, що:

- засоби вимірювальної техніки повинні відповідати суттєвим вимогам, установленим у додатку 2 та у відповідних національних стандартах та технічних специфікаціях для певних засобів вимірювальної техніки;

- відповідність засобів вимірювальної техніки цьому Технічному регламенту повинна засвідчуватися шляхом нанесення на них знака відповідності та додаткового метрологічного маркування, передбачених у пунктах 58-70 цього Технічного регламенту;

- додаткове метрологічне маркування повинно складатися із знака законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, форма та розміри якого наведені в додатку 5, і двох останніх цифр року його нанесення, оточених прямокутником. Висота прямокутника повинна дорівнювати висоті знака відповідності.

Процедура проведення, методи, контрольні показники та обсяг робіт при первинній та періодичній повірці для автоматичних приладів для зважування дорожніх транспортних засобів у русі встановлено ДСТУ OIML R 134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь. ч.1 Загальні технічні вимоги та методи випробування (OIML R 134-1:2006, IDT)».

Розділом 5 ДСТУ OIML R 134-1:2010 для засобів вимірювання передбачено проведення первинної повірки та періодичної повірки, яка проводиться відповідним уповноваженим метрологічним органом.

Так, метрологічний контроль приладів ЗР відповідно до національного законодавства повинен охоплювати: затвердження типу; первинну повірку; періодичну повірку; контроль під час експлуатації.

Отже, системний аналіз вище зазначених норм свідчить, що сертифікат відповідності та повірка засобу вимірювання не є тотожними документами та не можуть заміняти один одного, оскільки визначаються різними законами, проводяться за різними процедурами та підтверджують різні обставини.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Сертифікат відповідності № UA.TR.113-0664/04F-21 (Модуль В) та Сертифікат відповідності № UA.TR.113-001_62/02F-21 (Модуль F), видані Національним науковим центром «Інститут Метрології» 02.12.2021р., який своїм листом від 17.04.2025р. № 160/15-680 повідомив, що вищезазначені сертифікати не засвідчують проведення повірки приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі на прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Q-Free HI TRAC TMU4 WIM Зав. № WIM51.

Також, колегія суддів звертає увагу на відповідь надану Міністерством економіки України № 3421-10/30847-07 від 16.04.2025р., із змістом якого видно, що Національний науковий центр «Інститут метрології» для проведення повірки засобів вимірювальної техніки станом на 01.12.2021р. мало Свідоцтво про уповноваження на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології № П-18-2019 від 26.04.2019р., видане Мінеконрозвитку.

У галузі уповноважень Національного наукового центру «Інститут метрології», який є додатком Свідоцтва № П-18-2019 від 26.04.2019р., відсутні прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь.

Відсутність повноважень у Національного наукового центру «Інститут метрології» на проведення метрологічних робіт з повірки приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі Q-Free HI TRAC TMU4 WIM, свідчить про відсутність проведення таких робіт, як під час виготовлення технічного засобу Q-Free HI TRAC TMU4 WIM, Зав. № WIM51, так і під час його сертифікації на відповідність.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції, що відповідно до ст.8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-VII, такі прилади та їх покази не можуть застосовуватись у сфері законодавчо регульованої метрології та бути підставою для застосування штрафних санкцій.

Також, у розділі 5 Паспорта на систему зважування в русі Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, Зав. WIM51, на 2 смуги руху: автомобільна дорога Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів, км 207+225, Рівненська область, містить межі максимальної границі зважування приладом (МАХ

Таким чином, є підстави вважати, що технічний засіб WIM51 працює некоректно та є технічно несправним, а тому його показники не можуть бути використані як доказ про вчинення адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

З урахуванням наведеного, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортного засобу, визначених п.22.5 ПДР не доведено належними, допустимими та достовірними доказами з використанням належного технічного приладу, а тому оскаржені постанови слід скасувати.

Згідно ч 2 ст.72, ст.73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення. у справах про протиправність таких рішень, покладено саме на суб`єкт владних повноважень.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Державної служби України з безпеки на транспорті діяв не у спосіб визначені законами та Конституцією України.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В ст.316 КАС України, видно, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 229, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 квітня 2025 року у справі № 569/18275/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н. В. Бруновська
судді Р. Б. Хобор
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 24.07.2025р.