Справа № 570/3028/25
Суддя: Коробов С.О.
Дата ухвалення: 2025-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№570/3028/25
Номер провадження 2-а/570/35/2025
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2025 року м. Рівне

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області (як місцевого адміністративного суду) Коробов С.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом представника позивача - адвоката Кузьменюк-Волошиної Наталії Михайлівни, який поданий в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, поліцейського відділення поліції № 1 (м.Рівне) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області старшого сержанта поліції Сизюка Івана Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорпожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

До Рівненського районного суду Рівненської області надійшов адміністративний позов, у якому представник позивача просить скасувати постанову серії ЕНА №4981951 від 15.06.2025 про адміністративне правопорушення,передбачене ч.2 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог представником позивача зазначено, що вищезазначеною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 3400 гривень, однак в постанові невірно кваліфіковано дії особи, а відтак щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП відсутні подія та склад адміністративного правопорушення. Представник позивача просить скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. При відкритті провадження у справі встановлено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного провадження.

Оцінивши докази, надані сторонами в позовній заяві та відзиві на позов, суд вважає, що наявні достатні підстави для прийняття рішення в порядку спрощеного провадження.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в межах наявних в справі доказів.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1, 2 ст. 9 КАС України).

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позиція відповідача - поліцейського відділення поліції № 1 (м.Рівне) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області старшого сержанта поліції Сизюка Івана Леонідовича щодо даного позову викладена у поданому до суду відзиві. У відзиві відповідач вказує на те, що ОСОБА_1 керував мопедом, не маючи посвідчення водія відповідної категорії, а постанова винесена ним із дотриманням норм чинного законодавства, трактує процесуальні норми, однак доказів на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено дослідженими по справі доказами, 15 червня 2025 року об 11 год. 25 хв. в с-ще Клевань водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом марки PIAGGIO без реєстраційного номера, не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив пункт 2.1. а ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що на нього виесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4981951 від 15 червня 2025 року.

Із тексту постанови серії ЕНА № 4981951 від 15 червня 2025 року, зокрема із тексту графи Час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення вбачається наступне: Водій керуючи ТЗ не пред | чим порушив п. 2.1. а ПДР - Керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ. Аналіз тексту постанови у цій частині свідчить про те, що здійснена поліцейським відділення поліції № 1 їм. Рівне) Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшим сержантом поліції Сизюком Іваном Леонідовичем правова кваліфікація вчиненого ОСОБА_1 діяння за частиною 2 статті 126 КУпАП не відповідає вчиненому особою діянню, оскільки адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила посвідчення водія відповідної категорії, передбачена частиною 1 статті 126 КУпАП, а не частиною 2 статті 126 КУпАП. Водночас суд зазначає, що адміністративна відповідальність на підставі частини 2 статті 126 КУпАП настає лише у разі, якщо особа керувала транспортним засобом, не маючи (не отримавши в установленому законом порядку від уповноваженого органу державної влади) права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункт 2.1"а" Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Дане положення кореспондується із диспозицією частини 1 статті 126 КУпАП та свідчить про те, що у разі, якщо особа не мала при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, то відповідальність за порушення пункту 2.1"а" Правил дорожнього руху може наставати лише на підставі частини 1 статті 126 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів в заперечення позовних вимог відповідачем до суду надано не було.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав щодо скасування спірної постанови та закриття провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Щодо належності обраних позивачем відповідачів. Позивачем одним з відповідачів по справі було визначено працівника поліції - поліцейського сектору реагування патрульної поліції Станіславчука Сергія Анатолійовича, який виніс спірну постанову про накладення адміністративного стягнення, однак суд не може погодитися з цим, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 1, 13 Закону України "Про Національну поліцію", поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23, п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: частини перша, друга, третя і п`ята статті 122,

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм, необхідно прийти до висновку, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що працівник поліції, який виніс оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення, а також відповідне управління поліції не може виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. ст. 25, 26, 42 КАС України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не його територіальний орган чи посадова особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах і від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі за №742/2298/17 та від 26.12.2019 року у справі за №724/716/16-а.

Так, Верховний Суд виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Таким чином належним відповідачем в межах даної справи є лише Головне управління Національної поліції у Волинській області, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог до другого відповідача (працівника поліції) слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 72, 77, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов представника позивача - адвоката Кузьменюк-Волошиної Наталії Михайлівни, який поданий в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, поліцейського відділення поліції № 1 (м.Рівне) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області старшого сержанта поліції Сизюка Івана Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорпожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕНА № 4981951 від 15 червня 2025 року, винесену поліцейським відділення поліції № 1 (м.Рівне) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області старшого сержанта поліції Сизюком І.Л. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень відносно ОСОБА_1 .

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У задоволенні позовних вимог до поліцейського відділення поліції № 1 (м.Рівне) Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області старшого сержанта поліції Сизюка Івана Леонідовича - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Коробов С.О.