Справа № 299/2914/25
Суддя: Левко Т. Ю.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2914/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Онисько С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бобик В.К., звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за № 895-1 від 17.04.2025.

В обгрунтування позову представник позивача Бобик В.К. вказує на те, що 17 квітня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 було винесено постанову №895-1, якою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Оскаржувана постанова є необґрунтованою, не містить належних доказів щодо вчинення ним правопорушення, оскільки склад адміністративного правопорушення в його діях відсутній. Згідно до оскаржуваної постанови, суть адміністративного правопорушення полягає тому, що 17 квітня 2025 року приблизно об 11 год. 55 хв. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 в супроводі органів Національної поліції, де було встановлено, що останній, згідно відомостей отриманих з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не виконує вимогу передбачену підпунктом 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487 (зі змінами та доповненнями), а саме, не перебуває на військовому обліку, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Постанова не містить інформації про докази, на підставі яких начальник ОСОБА_3 дійшов до вказаних у ній висновків щодо не перебування позивача на військовому обліку. Крім того, у постанові не зазначено які саме вимоги чинного законодавства в особливий період порушив позивач, оскільки підпункт 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів не існує. Просить оскаржувану постанову визнати протиправної та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно позивача - закрити.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача Бобик В.К. в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, підтримує заявлені вимоги та просить такі задовольнити.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини в адміністративній справі, дослідивши надані суду докази, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

В судовому засіданні встановлено, що постановою №895-1 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 17 квітня 2025 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

У постанові вказано, що 17 квітня 2025 року приблизно об 11 год. 55 хв. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 в супроводі органів Національної поліції, де було встановлено, що останній, згідно відомостей отриманих з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не виконує вимогу передбачену підпунктом 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487 (зі змінами та доповненнями), а саме, не перебуває на військовому обліку, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. ст. 210 КУпАП, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 210 КУпАП порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1).

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2). Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 3).

Вказана редакція ч. 3 ст. 210 КУпАП діє з 19.05.2024 відповідно до Закону України № 3696-IX від 09.05.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію». До 19.05.2024 норми ч. 3 ст. 210 КУпАП не існувало.

Згідно з ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згаданий вище Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджений постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 (далі по тексту - Порядок №1487). Додатком №2 до Порядку №1487 є Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі по тексту - Правила військового обліку).

Підпунктом 1.1 пункту 1 Правил військового обліку передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

В постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі №285/1535/15 міститься правовий висновок про те, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

У даному випадку оскаржена постанова не містить інформації про докази, на підставі яких начальник РТЦК дійшов до вказаних у ній висновків щодо не перебування позивача на військовому обліку.

Крім того, у постанові не зазначено які саме вимоги чинного законодавства в особливий період порушив позивач, оскільки підпункт 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів не існує.

Сторона позивача зазначає, що 17 квітня 2025 року, з невідомих позивачу підстав, останній був зупинений працівниками поліції для перевірки військово-облікових документів. В ході перевірки військово-облікових документів працівниками поліції було повідомлено позивачу, що він нібито перебуває в розшуку , у зв`язку з чим його було затримано та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Під час перебування позивача в адміністративній будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 йому повідомили, що він порушив правила ведення військового обліку, а саме не став на військовий облік, а тому йому необхідно сплатити штраф, нібито зі знижкою в розмірі 8500 грн., після чого йому замість протоколу та постанови був вручений паперовий листок з реквізитами для оплати штрафу. Жодні його пояснення про те, що він перебуває на військовому обліку за місцем проживання, а саме в ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також те, що він являється інвалідом ІІІ групи до уваги брати не хотіли. Оригінал військово-облікового документа перевіряти не хотіли, посилаючись на те, що цей документ немає значення для розгляду вказаної справи про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки в ЄДРПВР не відобразилась інформація про те, що позивач перебуває на обліку, а тому відмітка в військовому квитку нібито не є належним доказом того, що останній все ж таки перебуває на обліку за своїм місцем реєстрації та проживання.

Відповідачем не надано докази на спростування даних обставин та підтвердження правомірності своїх дій і прийнятого рішення, обов`язок доказування чого згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладений на відповідача.

Наявність порушення з боку позивача правил військового обліку не підтверджується жодним допустимим доказом.

Копію постанови позивач не отримав станом на день звернення до суду. Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно позивача було витребувано представником позивача шляхом надсилання адвокатського запиту.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення №895 від 17 квітня 2025 року та постанови начальника ОСОБА_3 № 895-1 від 17 квітня 2025 року вбачається, що Позивач відмовився від підписання та отримання і протоколу і постанови, проте це не відповідає дійсності, з огляду на наступне.

Відповідно до наданої Відповідачем копії заяви Позивача ОСОБА_1 , останній поставив свій підпис про те, що він дійсно порушив правила військового обліку, а саме не став на військовий облік як військовозобов`язаний, на даний момент на військовому обліку не перебуває. Свою вину визнав повністю та просив винести постанову по справі в порядку ст. 279-9 КУпАП, у тому числі в його відсутності, для можливості оплати штрафу у сумі 50% від загальної суми стягнення відповідно до ст. 303-3 КУпАП.

При цьому відповідна відмітка про цю заяву, складену на окремому аркуші, в порушення абз.1 п.5 Розділу ІІ Інструкції, в протоколі №895 від 17.04.2025 року відсутня. Міститься лише запис про наявність додатку у вигляді заяви від 17.04.2025 року, проте вважаю, що запис про наявність додатку не тотожний поняттю проставлення відмітки в протоколі про наявність заяви на окремому аркуші.

Відповідачем в порушення вимог ст.285 КУпАП не дотримано порядку оголошення та строків вручення оскаржуваної постанови. Доказів направлення засобами поштового зв`язку та отримання Позивачем оскаржуваної постанови Відповідачем не надано.

При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Представником позивача з метою збору інформації та наданням правової допомоги позивачу було направлено адвокатські запити до ІНФОРМАЦІЯ_4 та Відділу поліції №1 Берегівського РВП.

Згідно листа ВП №1 Берегівського РВП від 02 травня 2025 року №57184-2025 за підписом начальника ОСОБА_4 , станом на 02 травня 2025 року за даними системи ІПНП відсутнє звернення у вигляді набору даних ІНФОРМАЦІЯ_4 , щодо порушення гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію .

Таким чином, позивач не перебував у розшуку.

Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21 травня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканець АДРЕСА_1 , перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 28 травня 1998 року. Станом на 20 травня 2025 року ОСОБА_1 користується правом на відстрочку від мобілізації до лав ЗСУ до 07 серпня 2025 року. Будь-які порушення військового обліку у ОСОБА_1 відсутні.

Таким чином , суд приходить до висновку, що відповідач в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 при винесені Постанови №895-1 жодним чином не перевірив та не довів, що Позивач дійсно не перебуває на військовому обліку.

28 травня 1998 року позивача ОСОБА_1 було взято на військовий облік військовозобов`язаних, що підтверджується відповідним штампом «Взято на військовий облік» на аркуші НОМЕР_1 військового квитка серії НОМЕР_2 виданого 21 грудня 1996 року.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ц

Приписами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єктами правопорушення можуть бути як посадові особи, так і громадяни.

Суд зазначає, що необхідно мати сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення та які є необхідними та достатніми для притягнення до юридичної відповідальності.

Відповідачем, на якого законодавством покладено обов`язок доказування у даній категорії справ, не доведено наявність вини позивача в інкримінованому йому правопорушенні. Відсутність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, виключає склад адміністративного правопорушення.

Згідно вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови.

Вирішуючи позов з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 77, 241, 243-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 -задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 895-1 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП, винесену 17 квітня 2025 року начальником майором ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко