Справа № 240/10483/25
Суддя: Шувалова Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2025 року м. Житомир справа № 240/10483/25

категорія 110000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкспромгаз» до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправними та скасування рішення і постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Люкспромгаз» (далі ТОВ «Люкспромгаз») із позовом до Державної екологічної інспекції Центрального округу (далі Інспекція) про визнання протиправними та скасування рішення і постанови, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної екологічної інспекції Центрального округу про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 06.03.2025 №07-18/33;

- визнати протиправним та скасувати постанову про накладення штрафу Державної екологічної інспекції Центрального округу від 26.03.2025 №4.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що контролюючим органом за наслідками планової перевірки складений Акт перевірки характеристик продукції від 06.03.2025 №07-17/14 із зазначенням переліку виявлених порушень та винесене рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, зокрема, рішення від 06.03.2025 №07-18/33. Позивач зазначає, що подав до контролюючого органу усі належні документи та повідомлення про усунення порушень, проте такі документи не взяті до уваги. У подальшому, контролюючим органом винесена постанова від 26.03.2025 №4 про накладення штрафу за невиконання рішення від 06.03.2025 №07-18/33. Позивач вважає такі рішення суб`єкта владних повноважень протиправними, оскільки надав відповідачу усі документи, що стосувалися питання реалізації паливно-мастильних матеріалів.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 15 квітня позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що відповідно до направлення про проведення перевірки від 28.02.2025 № 05-26/19 та наказу № 05-25/68 від 28.02.2025 з 03.03.2025 по 06.03.2025, проведено планову перевірку характеристик, а саме: автомобільних бензинів, дизельного палива на АЗС за адресою: м. Кобеляки, вул. Михайлівська, 39. За результатами перевірки винесено акт перевірки характеристик продукції від 06.03.2025 №07-17/14. На підставі даного акту винесено рішення № 07-18/33 від 06.03.2025 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів. З метою перевірки виконання стану рішень про вжиття обмежувальних заходів від 06.03.2025 №07-18/33 та на підставі направлення № 05-26/26 від 20.03.2025 та наказу № 05-25/86 від 20.03.2025 проведено перевірку з 21.03.2025 по 26.03.2025. Під час проведення перевірки встановлено, п. 1,4 та 5 акту перевірки характеристик продукції від 06.03.2025 №07-17/14 виконано. Не виконані залишилися п. 1 та 2 даного акту, а саме: під час проведення перевірки на паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0, що реалізується за адресою: Полтавська область, м. Кобеляки, вул. Михайлівська, 39, паспорт якості №77 від 18.02.2025 на паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0 не відповідає вимогам «Технічного регламенту щодо вимогам до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927 (далі Технічний регламент), а саме відсутні: - відомості щодо декларації про відповідність; - гарантійний строк зберігання; - номер резервуару; - дані про вид та кількість добавок (присадок); - назва нафтопродукту вказана не повністю; - відсутній національний знак відповідності, тобто, в даному випадку в паспорті якості №77 від 18.02.2025 не відображена декларація про відповідність, що є порушенням законодавства. Також, відповідно до товарно транспортної накладної № НВ-2025/4445-46 від 25.02.2025 назва палива значиться: «паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0». В свою чергу в паспорті якості № 77 від 18.02.2025 така назва відсутня. В паспорті якості ж інша назва палива, значиться як «Дизельне паливо Євро-5». Крім того, в наданій товарно-транспортній накладній № 517 від 28.02.2025 не зазначено номер резервуару, посилання на паспорт якості чи декларацію про відповідність відсутні, що не дає змоги перевірити відповідність документа про якість (паспорта якості) на дану поставку палива на АЗС. На підставі акту та вищевказаних рішень винесено протокол № 3 від 26.03.2025 про виявлені порушення вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", відповідно до якого встановлено факт невиконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 06.03.2025 №07-18/33 щодо усунення формальної невідповідності, визначених пунктом 3 частини 4 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». В подальшому, Інспекцією винесено оскаржувану постанову № 4 від «26» березня 2025 року, якою постановлено: «ТОВ «ЛЮКСПРОМГАЗ» сплатити у 15-денний строк штраф у розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 68000 гривень». Відповідач вважає, що рішення та постанова винесені на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства, тому на просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що Екологічною інспекцією не взято до уваги напрямок здійснення господарської діяльності ТОВ «Люкспромгаз» та не в повному обсязі досліджено надані Товариством документи щодо придбання дизельного пального, яке на момент перевірки реалізувалося на вищевказаній автозаправній станції. Так, ТОВ «Люкспромгаз» є спеціалізованим підприємством, основним видом діяльності якого є роздрібна торгівля пальним (код згідно КВЕД 47.30) через мережу автозаправних станцій. Для здійснення господарської діяльності з роздрібної торгівлі підприємством отримано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, дозволи про експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, ліцензії на оптову і роздрібну торгівлю пальним та інші дозвільні документи і придбано матеріальнотехнічну базу (паливороздавальні колонки, рівнеміри, електронні контрольно-касові апарати та ін.), що в сукупності дозволяють здійснювати господарську діяльність згідно норм чинного законодавства України. Відтак, ТОВ «Люкспромгаз» є лише розповсюджувачем продукції, зокрема здійснює роздрібну торгівлю паливом на АЗС, натомість постачальником продукції є зовсім інші суб`єкти господарювання на підставі відповідних договорів поставки. Позивач зауважує, що ТОВ «Люкспромгаз», як особа, яка реалізує автомобільне пальне в роздрібній мережі, не має права самостійно вносити зміни/доповнення/уточнення до паспортів якості, які видаються випробувальними лабораторіями, при цьому, усунути визначені порушення іншим чином також не має можливості, оскільки діють спеціальні норми законодавства, які визначають правовий режим документів про якість палива. На підставі викладеного просив задовольнити позов у повному обсязі.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Позивач ТОВ «Люкспромгаз» (, місцезнаходження: 10003, Житомирська область, м. Житомир, вул. Покровська, 48,) зареєстроване в якості юридичної особи 20.04.2015, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основним видом діяльності ТОВ «Люкспромгаз» за кодом КВЕД є 47.30 Роздрібна торгівля пальним.

Державною екологічною інспекцією Центрального округу оформлене направлення на проведення перевірки від 28.02.2025 №05-26/19, відповідно до якого посадовим особам органу державного ринкового нагляду доручено провести перевірку характеристик продукції - автомобільний бензин, дизельне паливо за адресою: вул. Михайлівська, 39, м. Кобеляки, Полтавська область - ТОВ «Люкспромгаз», АЗС.

У направленні від 28.02.2025 зазначено, що термін перевірки становить з 03.03.2025 по 06.03.2025. Підстава перевірки: секторальний план державного ринкового нагляду на 2025 рік.

На адресу позивача Інспекцією було направлено вимогу щодо надання належним чином засвідчені копії документів щодо продукції - автомобільні бензини та дизельні палива, які на момент перевірки реалізуються на вказаній автозаправній станції, а саме: документи про якість палива (паспорти якості палива); сертифікати відповідності; декларації про відповідність; документи щодо системи якості та системи управління якістю; документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо); документи, що підтверджують залишки всіх видів палива, яке знаходиться в резервуарах на момент перевірки; підтвердження повноважень відповідальної особи (наказ про призначення, довіреність).

04.03.2025 позивач надав відповідачу супровідний лист № 49 разом з наступними документами: договір поставки нафтопродуктів від 26.11.2024 № НП-489; видаткову накладну від 12.02.2025 № 167; товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 12.02.2025 № 167; сертифікат якості від 28.01.2025 №178839_6254723; сертифікат походження №007750; накладну на переміщення від 24.02.2025 № 922; товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 24.02.2025 № 517; договір поставки нафтопродуктів від 27.05.2021 № 2705-2 СН; видаткову накладну від 25.02.2025 № 250225/105; товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 25.02.2025 № НВ-2025/44546; сертифікат про перевірку від 26.01.2025 № 250126/766034; паспорт якості від 18.02.2025 № 1032; товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 28.02.2025 №517; акт інвентаризації від 03.03.2025 № 8.

06.03.2025 складений Акт перевірки характеристик продукції №07-17/14, в якому зазначено: початок заходу 03.03.2025, завершення заходу 06.03.2025:

Розділ I «Порушення вимог законодавства, виявлені під час перевірки» Акта перевірки характеристик продукції №28-8/21:

1. Під час проведення перевірки на бензин А-95-Євро5-Е0, що реалізується за адресою: Полтавська обл., м. Кобеляки, вул. Михайлівська, 39, надано «свідоцтво якості» на іноземній мові який не відповідає вимогам «Технічного регламенту щодо вимогам до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927 (далі Технічний регламент), а саме відсутні: відомості щодо декларації про відповідність; гарантійний строк зберігання. На бензин А-95-Євро5-Е0 не надано паспорт якості, що оформлений акредитованою випробувальною лабораторією. Декларація про відповідність на бензин А-95-Євро5-У0 за формою згідно з додатком 6 до Технічного регламенту не надано. Порушення п. 8, 9, 10, 19 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927.

2. Під час проведення перевірки на паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0, що реалізується за адресою: Полтавська обл., м. Кобеляки, вул. Михайлівська, 39. Паспорт якості №77 від 18.02.2025 року на паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0 не відповідає вимогам «Технічного регламенту щодо вимогам до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927 (далі Технічний регламент), а саме відсутні: відомості щодо декларації про відповідність; гарантійний строк зберігання; номер резервуару; дані про вид та кількість добавок (присадок); назва нафтопродукту вказана не повністю; відсутній національний знак відповідності. Порушення п. 9, 20 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 № 927 та Постановою КМУ від 30.12.2015 № 1184 «Про затвердження форми, опису знака відповідності технічним регламентам, правил та умов його населення».

3. Під час проведення перевірки на паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0, що реалізується за адресою: Полтавська обл., м. Кобеляки, вул. Михайлівська, 39. В наданій товарно-транспортній накладній від 28.02.2025 № 517 не зазначено номер резервуару, посилання на паспорт якості чи декларацію про відповідність відсутні, що не дає змоги перевірити відповідність документа про якість (паспорта якості) на дану поставку палива на АЗС. Порушення п. 8, 9 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927.

4. Під час проведення перевірки на паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0, що реалізується за адресою: Полтавська обл., м. Кобеляки, вул. Михайлівська, 39 Декларація про відповідність на паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0 за формою згідно з додатком 6 до Технічного регламенту не надано. Порушення п. 9 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927.

5. Під час проведення перевірки, що реалізується за адресою: Полтавська обл., м. Кобеляки, вул. Михайлівська, 39 встановлено невідповідність позначення палив (бензину автомобільного та дизельного палива) в доступних місцях, а саме: на паливо розподільчому обладнанні (95 та ДП). Порушення п. 9 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927 та Додатку 1 до Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив.

Позивач з актом ознайомлений та отримав його примірник.

06.03.2025 контролюючим органом прийняті Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів: 07-18/24, №07-18/32, №07-18/33, №07-18/35, 07-18/36 термін виконання встановлено 19.03.2025.

20.03.2025 Рішенням № 07-18/28 про скасування рішення(нь) відповідачем скасовано рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 06.03.2025 №07-18/24.

20.03.2025 Рішенням № 07-18/29 про скасування рішення(нь) відповідачем скасовано рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 06.03.2025 №07-18/35.

20.03.2025 Рішенням № 07-18/30 про скасування рішення(нь) відповідачем скасовано рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 06.03.2025 №07-18/36.

26.03.2025 Інспекцією складено Акт перевірки стану виконання суб`єктом господарювання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів № 07-17/20. Початок заходу 21.03.2025, завершення заходу 26.03.2025.

У розділі І вказаного Акту зазначено:

- дата та номер рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів: від 06.03.2025 № 07-18/33;

- ступінь виконання (повне/часткове/невиконане): невиконане;

- результативність виконання (результативне/не може бути визнане результативним): не може бути визнане результативним;

- детальний опис стану виконання: Під час проведення перевірки на паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0, що реалізується за адресою: Полтавська обл., м. Кобеляки, вул. Михайлівська, 39. Паспорт якості №77 від 18.02.2025 на паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0 не відповідає вимогам «Технічного регламенту щодо вимогам до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 №927 (далі Технічний регламент), а саме відсутні: відомості щодо декларації про відповідність; гарантійний строк зберігання; номер резервуару; дані про вид та кількість добавок (присадок); назва нафтопродукту вказана не повністю; відсутній національний знак відповідності. Порушення п. 9, 20 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2013 № 927 та Постановою КМУ від 30.12.2015 № 1184 «Про затвердження форми, опису знака відповідності технічним регламентам, правил та умов його населення».

26.03.2025 відповідачем складено протокол № 3 про виявлені порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», яким встановлено невиконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 06.03.2025 №07-18/33, щодо усунення формальної невідповідності, визначених пунктом 3 частини 4 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

26.03.2025 Інспекцією винесено постанову № 4 про накладення штрафу, якою постановлено: ТОВ «ЛЮКСПРОМГАЗ» (), що розташована за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 48, сплатити у 15-денний строк штраф у розмірі 4000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 68000 (Шістдесят вісім тисяч) гривень.

27.03.2025 контролюючим органом прийнято рішення №07-18/39 яким скасовано рішення від 19.03.2025 №07-18/45, у зв`язку з його виконанням.

Вважаючи оскаржувані рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку вказаним твердженням позивача суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відсутність повноважень не надає права контролюючому органу на реалізацію своїх протиправних діянь.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції визначено Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року № 2735-VI (далі - Закон №2735-VІ).

За змістом статті 1 вказаного Закону державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону. У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» повноваження також через свої територіальні органи, термін орган ринкового нагляду позначає також його територіальні органи.

Стаття 4 Закону № 2735-VІ визначає, що метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Частиною першою статті 22 Закону № 2735-VI визначені заходи державного ринкового нагляду, зокрема, перевірка характеристик продукції.

Відповідно до статті 23 Закону № 2735-VI під час проведення перевірок характеристик продукції проводиться перевірка документів, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, за результатами яких приймається рішення про відбір та експертизу (випробування) зразків продукції, про що зазначається в акті, підготовленому відповідно до вимог статті 23-1 цього Закону. При проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції. Органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи. Під час проведення перевірок продукції певного виду (типу), категорії та/або групи забороняється перевіряти продукцію іншого виду (типу), категорії та/або групи. Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.

Відповідно до статті 24 Закону № 2735-VI органи ринкового нагляду проводять планові перевірки характеристик продукції у розповсюджувачів згідно із секторальними планами ринкового нагляду.

Згідно зі статтею 30 Закону № 2735-VI обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і четвертою статті 29 цього Закону); 2) усунення формальної невідповідності (згідно з частиною третьою статті 29 цього Закону); 3)тимчасової заборони надання продукції на ринку.

Відповідно до статті 29 Закону № 2735-VІ у разі, якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону, та формальної невідповідності), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

У разі якщо органом ринкового нагляду за результатами аналізу повідомлення відповідного суб`єкта господарювання про виконання ним рішення про приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами чи усунення формальної невідповідності та/або перевірки стану виконання суб`єктом господарювання цього рішення, проведених відповідно до статті 34 цього Закону, встановлено, що невідповідність продукції встановленим вимогам не усунено або усунено частково, орган ринкового нагляду відповідно до затвердженої Кабінетом Міністрів України методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів вживає таких обмежувальних (корегувальних) заходів: обмеження, заборона надання продукції на ринку, вилучення продукції з обігу, відкликання продукції.

Частиною першою статті 33 Закону № 2735-VI визначено, що обмежувальні (корегувальні) заходи запроваджуються відповідними рішеннями органів ринкового нагляду.

Відповідальність суб`єктів господарювання за порушення у сфері державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлено нормами Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року № 2735-VI (стаття 44) та в сфері введення в обіг в Україні нехарчової продукції і забезпечення її безпечності Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 02 грудня 2010 року № 2736-VI (стаття 15).

Вказані норми містять широкий ряд санкцій, що застосовуються уповноваженими органами у випадках встановлення порушень у відповідних сферах. При цьому такі санкції розрізняються як за фактичним характером та змістом порушення, так і за суб`єктним складом особи порушника та ступенем негативного впливу на порушника.

Згідно із частиною четвертою статті 44 Закону № 2735-VI до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі:

1) невиконання або неповного виконання вимог рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених частиною першою статті 28 цього Закону, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі семи тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів;

2) невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених статтею 29 цього Закону, крім усунення формальної невідповідності, передбаченої частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів;

3) невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів щодо усунення формальної невідповідності, визначених частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів;

4) невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених частинами першою та другою статті 29-1 цього Закону, - у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

5) невиконання припису про негайне усунення порушень вимог щодо представлення за місцем проведення ярмарку, виставки, показу чи демонстрації в інший спосіб продукції, що не відповідає встановленим вимогам, - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за невиконання вимог рішення про негайне припинення представлення продукції за місцем проведення ярмарку, виставки, показу чи демонстрації в інший спосіб продукції - у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

6) створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з частиною третьою статті 29 Закону №2735-VI орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності, якщо цей орган встановить будь-яку таку невідповідність: знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність. Перелік порушень встановлених вимог, які вважаються формальною невідповідністю, уточнюється у відповідних технічних регламентах.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова про накладення на ТОВ «Люкспромгаз» штрафу винесена за неповне виконання ним рішення про вжиття обмежувальних від 26.03.2025 №4.

Обґрунтовуючи правомірність спірної постанови, відповідач вказує на те, що штраф правомірно застосовано, у зв`язку з відсутністю у паспорті якості від 18.02.2025 № 77 на паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0 відомостей щодо декларації про відповідність, гарантійного строку зберігання, номеру резервуару, даних про вид та кількість добавок (присадок), національного знаку відповідності, назва нафтопродукту вказана не повністю, що не відповідає вимогам п. 9, 20 Технічного регламенту № 927.

У свою чергу, позивач, вказуючи на протиправність спірних рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 06.03.2025 №07-18/33 та постанови про накладення штрафних санкцій від 26.03.2025 №4 посилається на те, що у паспортах якості міститься посилання на паспорт якості та сертифікати відповідності заводу-виробника, які містять національний знак відповідності. Крім того, зазначає, що вищезгадані пункти Технічного регламенту на нього не поширюється, оскільки він є не виробником палива, а є роздрібним продавцем пальним.

Надаючи оцінку вказаним доводам сторін, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, за результатами перевірки характеристик продукції, а саме: автомобільних бензинів та дизельного палива, ТОВ «Люкспромгаз», встановлено порушення вимог п. 9, 20 Технічного регламенту № 927 щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927, у зв`язку з тим, що у наданому під час перевірки паспорті якості від 18.02.2025 №77, за яким реалізовується паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0, відсутні відомості щодо декларації про відповідність; гарантійний строк зберігання; номер резервуару; дані про вид та кількість добавок (присадок); назва нафтопродукту вказана не повністю; відсутній національний знак відповідності, тобто:

Пункт 9 Технічного регламенту: «Документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку (категорію) - для суднових та котельних палив; позначення палива - для автомобільного бензину та дизельного палива; назву та адресу підприємства - виробника; назву та адресу розповсюджувача (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою; гарантійний строк зберігання»;

Пункт 20 Технічного регламенту: «Перед введенням в обіг та під час надання палива на ринку на документ про якість (паспорт якості) виробником повинен бути нанесений знак відповідності технічним регламентам, який підтверджує відповідність палива вимогам цього Технічного регламенту, так, щоб забезпечувалася його видимість, розбірливість та незмивність. У разі проведення оцінки відповідності призначеним органом з оцінки відповідності до знака відповідності додається його ідентифікаційний номер. Зображення знака відповідності технічним регламентам виконується згідно з формою та описом, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 р. № 1184 Про затвердження форми, опису знака відповідності технічним регламентам, правил та умов його нанесення (Офіційний вісник України, 2016 р., № 6, ст. 299)».

Саме вказані порушення стали підставою для прийняття рішень про вжиття обмежувальних заходів від 06.03.2025 №07-18/33, а подальше неусунення цих порушень та відповідно й невиконання рішень про вжиття обмежувальних заходів, стало підставою для прийняття спірної постанови про накладення штрафу від 26.03.2025 №4.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» знак відповідності технічним регламентам - маркування, за допомогою якого виробник вказує, що продукція відповідає застосовним вимогам, визначеним у технічних регламентах, якими передбачене нанесення цього маркування.

Згідно із пунктом 1 Технічного регламенту № 927, цей Технічний регламент встановлює вимоги до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, що виробляються, вводяться в обіг та реалізуються на території України, з метою захисту життя та здоров`я людини, тварин, рослин, національної безпеки, охорони навколишнього середовища та природних ресурсів.

Так, пунктами 5, 7 Технічного регламенту № 927 передбачено, що дозволяється виготовлення, введення в обіг і обіг палив, які відповідають вимогам цього Технічного регламенту. Під час роздрібного постачання (реалізації) палива позначення палив повинне бути розміщено у місцях, доступних для споживача (на паливо-розподільчому обладнанні), а також відображено в розрахункових документах. На вимогу споживача (покупця) продавець повинен надати копію документа про якість (паспорт якості) палива та копію декларації про відповідність.

Згідно з пунктом 8 Технічного регламенту № 927 кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива.

При цьому, згідно з пунктом 1 Технічного регламенту № 927 документ про якість (паспорт якості) палива - документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості нафтопродуктів, отримані в результаті лабораторних випробувань, а також інформацію про їх відповідність вимогам нормативних документів.

Пунктом 9 Технічного регламенту № 927 визначено, що документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку палива; товарний знак підприємства-виробника, його назву та адресу; назву та адресу постачальника (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою.

Згідно із пунктом 19 Технічного регламенту № 927 за результатами проведення оцінки відповідності виробник або уповноважений представник складає декларацію про відповідність за формою згідно з додатком 6 до цього Технічного регламенту.

Пунктом 20 Технічного регламенту № 927 обумовлено, що перед введенням в обіг та під час надання палива на ринку на документ про якість (паспорт якості) виробником повинен бути нанесений знак відповідності технічним регламентам, який підтверджує відповідність палива вимогам цього Технічного регламенту, так, щоб забезпечувалася його видимість, розбірливість та незмивність.

У разі проведення оцінки відповідності призначеним органом з оцінки відповідності до знака відповідності додається його ідентифікаційний номер.

Окрім того, відповідно до п. 24 Технічного регламенту №927 правила та методи випробувань, у тому числі відбирання проб, необхідних для виконання вимог цього Технічного регламенту, та проведення оцінки відповідності, встановлюються національними стандартами, перелік яких затверджується і оприлюднюється відповідно до законодавства, а в разі їх відсутності (до прийняття національних стандартів) - нормативними документами.

З наведених вище нормативно-правових актів слідує, що кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива, супроводжуватися декларацією про відповідність продукції Технічному регламенту №927.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем надавались відповідачу наступні документи: договір поставки нафтопродуктів від 26.11.2024 № НП-489; видаткова накладна від 12.02.2025 № 167; товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 12.02.2025 № 167; сертифікат якості від 28.01.2025 №178839_6254723; сертифікат походження №007750; накладна на переміщення від 24.02.2025 № 922; товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 24.02.2025 № 517; договір поставки нафтопродуктів від 27.05.2021 № 2705-2 СН; видаткова накладна від 25.02.2025 № 250225/105; товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 25.02.2025 № НВ-2025/44546; сертифікат про перевірку від 26.01.2025 № 250126/766034; паспорт якості від 18.02.2025 № 1032; товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 28.02.2025 №517; акт інвентаризації від 03.03.2025 № 8, паспорт якості від 18.02.2025 №77.

Зазначені вище документи також долучені позивачем до позову.

У пунктах 6, 7 статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції зазначено, що під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація: документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори).

Згідно з пунктом 12 Указу Президента України «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності», товари (продукція), крім продуктів харчування, якість та відповідність яких підтверджена сертифікатами, що видані за межами України, згідно з міжнародними стандартами ISO та іншими міжнародними стандартами, не потребують повторної сертифікації в Україні.

Відповідно до постанови КМУ №1184 від 30.12.2015 «Про затвердження форми, опису знака відповідності технічним регламентам, правил та умов його нанесення», знак відповідності технічним регламентам наноситься на продукцію або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер продукції, знак відповідності наноситься на пакування та на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом.

Описом знака відповідності технічним регламентам передбачено, що знак відповідності технічним регламентам має форму незамкненого з правого боку кола, усередині якого вміщено стилізоване зображення трилисника. Довжина розриву кола становить 0,22 його загальної довжини (або 80 градусів). Зображення знака відповідності може бути плоским або рельєфним і виконується двома контрастними кольорами. Висота знака відповідності не може бути менш як 5 міліметрів, якщо інше не передбачено відповідним технічним регламентом. У разі зменшення або збільшення розміру знака відповідності повинні бути дотримані пропорції його форми.

З наведеного вбачається, що пункт 20 Технічного регламенту №927 поширюється на спеціального суб`єкта - виробника та у визначений момент - перед введенням в обіг палив, оскільки згідно частини другої статті 1 Закону № 2735-VІ, частини першої статті 1 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції" виробник - це фізична чи юридична особа - резидент України, яка є виготовлювачем продукції, або будь-яка інша особа - резидент України, яка заявляє про себе як про виготовлювача, розміщуючи на продукції відповідно до законодавства своє найменування, торговельну марку чи інше позначення, або особа - резидент України, яка відновлює продукцію; а введення в обіг це - надання продукції на ринку України в перший раз (частина друга статті 1 Закону №2735-VІ, стаття 1 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності").

Згідно з частиною першою Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», у разі, якщо виготовлювачем продукції є нерезидент України, виробником є імпортер продукції.

Отже, виходячи з системного аналізу наведених норм, слід дійти висновку, що виготовлення паспорту якості, що містить всі передбачені законодавством елементи та складові на конкретне паливо, є обов`язком виробника.

В той же час, згідно з Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності ТОВ «Люкспромгаз» є роздрібна торгівля пальним (код згідно КВЕД 47.30).

Таким чином, позивач здійснює реалізацію пального через АЗС та не є його виробником.

Відтак, ТОВ «Люкспромгаз», як особа, яка реалізує автомобільне пальне в роздрібній мережі, не має права самостійно вносити зміни/доповнення/уточнення до паспортів якості, які видаються випробувальними лабораторіями, при цьому, усунути визначені порушення іншим чином також не має можливості, оскільки діють спеціальні норми законодавства, які визначають правовий режим документів про якість палива.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач є розповсюджувачем палива, виробником якого є SLOVNAFT a.s. Під час перевірки позивач надавав відповідачу паспорт якості від 18.02.2025 № 77, що виданий на паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0, в якому міститься посилання на Сертифікат від 26.01.2025 № 250126/766034, який містить міжнародний знак відповідності та опис всіх фізико-хімічних показників щодо такої продукції.

Отже, позивач як особа, яка реалізує нафтопродукти в роздрібній мережі в цьому випадку не має права самостійно вносити зміни/доповнення/уточнення до паспортів якості, які видаються випробувальними лабораторіями, при цьому, усунути визначені порушення іншим чином також не має можливості, оскільки діють спеціальні норми законодавства, які визначають правовий режим документів про якість палива.

В той же час, позивачем відповідачу було надано паспорти якості, що відповідачем не заперечується.

Таким чином, в ході розгляду даної справи не знайшли свого підтвердження доводи відповідача про порушення позивачем вимог Технічного регламенту № 927.

Також суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 19.04.2019 №667 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.05.2019 за №540/33511) затверджена форма 8 Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства №173 від 29.01.2021.

Так, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів повинне містити, зокрема зміст обмежувального (корегувального) заходу та пов`язані з ним дії, що має виконати суб`єкт господарювання. Можливість усунення порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити позивачу для усунення порушень. Відповідно орган перевірки несе імперативний обов`язок визначити конкретний спосіб усунення порушення. Зазначення конкретних дій у рішенні, які має вчинити суб`єкт господарювання слугує не лише досягненню основних завдань державної політики у сфері забезпечення безпечності нехарчової продукції, а й однакового розуміння норм законодавства з метою його дотримання як суб`єктом господарювання, так і органом ринкового нагляду.

Судом встановлено, що у рішенні про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 06.03.2025 №07-18/33 застосовано такий обмежувальний захід та пов`язані з ним дії, що має виконати позивач як: "Обмеження надання продукції на ринку шляхом усунення формальної невідповідності. Вжити заходів щодо приведення продукції у відповідність до встановлених вимог шляхом взаємодії з суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання відповідної продукції або в інший спосіб, що не суперечить законодавству ".

Тобто, відповідачем всупереч вимогам до оформлення таких рішень не визначено конкретних способів усунення виявлених порушень. Відповідач при винесенні рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 06.03.2025 обмежився вказівкою на загальний засадничий порядок усунення виявлених порушень без зазначення конкретних дій чи заходів, які повинен вчинити позивач з метою приведення продукції у відповідність до вимог законодавства.

Водночас, суд зазначає, що виходячи із змісту спірних правовідносин, виконання таких дій залежить від суб`єктів господарювання в ланцюгу постачання, що виключає можливість усунення таких порушень в залежності від правової поведінки лише одного суб`єкта господарювання/розповсюджувача продукції.

Така поведінка відповідача, як суб`єкта владних повноважень, уповноваженого виносити розпорядчі акти, що є обов`язковими до виконання учасниками правовідносин та підкріплені санкціями за невиконання, не відповідає критеріям чіткості та визначеності, що в свою чергу ставить суб`єктів до яких звернений такий акт в неоднозначне становище і, відповідно, нівелює можливі дії цих суб`єктів, направлені на виконання таких актів.

Зазначене, свідчить про недотримання відповідачем при винесенні рішень про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів від 06.03.2025 принципів правової визначеності, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим правом, та принципу належного урядування, одним з елементів якого є обов`язок державного органу діяти в належний і якомога послідовний спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права особи, як майнові права.

Ураховуючи наведене, суд вважає, що у відповідача не було достатніх підстав для застосування коригувального заходу у вигляді приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами та для застосування тимчасової заборони надання продукту на ринку, а тому оскаржуване рішення відповідача про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 06.03.2025 №07-18/33 є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що пред`явлення контролюючим органом до суб`єкта господарювання загальної вимоги про усунення формальних невідповідностей із встановленими вимогами Технічного регламенту без конкретизації таких невідповідностей у рішеннях про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів та акті перевірки характеристик продукції виключає можливість такого органу надалі застосовувати до такого суб`єкта негативні наслідки, пов`язані з невиконанням вказаних рішень.

Ураховуючи зазначені вище обставини, а також зважаючи, що в Рішенні про вжиття обмежувальних заходів від 06.03.2025 №07-18-33 відсутні чіткі вказівки на конкретні дії чи заходи, які повинен був вчинити позивач для усунення виявлених невідповідностей, що свідчить про те, що у позивача відсутня об`єктивна можливість виконати зазначені рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів у спосіб, який визначив відповідач та невиконання якого стало підставою для накладення штрафу.

З огляду на встановлені судом обставини справи та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про протиправність постанови про накладення штрафних санкцій від 26.03.2025 №4, а тому така постанова підлягає скасуванню.

Аналогічного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 18.04.2022 у справі №240/12600/21, Восьмий апеляційний адміністративний суд у постановах від 22.06.2021 у справі №140/17679/20, від 20.09.2021 у справі №140/520/21 та Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 13.06.2024 у справі №640/7481/21.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) відповідно до усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, суд повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Люкспромгаз» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ураховуючи задоволення позовних вимог, суд доходить до висновку, що судовий збір в повному обсязі підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкспромгаз» (вул. Покровська, 48, м. Житомир, Житомирська область, 10003, ) до Державної екологічної інспекції Центрального округу (вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ) про визнання протиправними та скасування рішення і постанови задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної екологічної інспекції Центрального округу про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 06.03.2025 №07-18/33.

Визнати протиправним та скасувати постанову про накладення штрафу Державної екологічної інспекції Центрального округу від 26.03.2025 №4.

Стягнути з Державної екологічної інспекції Центрального округу за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкспромгаз» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6 056,00 грн (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 25 липня 2025 р.

Суддя Т.О. Шувалова