Справа № 620/7759/25
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2025-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 липня 2025 року Чернігів Справа № 620/7759/25

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Житняк Л.О. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправними та скасування рішень, визнання права та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення від 11.06.2025 №45 Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені та пошкоджені об`єкти нерухомого майна, що постраждали внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації на території Новобілоуської сільської ради «Про відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна ОСОБА_1 за заявою №ЗВ-05.01.2024-74726»;

визнати протиправним та скасувати рішення від 26.06.2025 №264 виконавчого комітету Новобілоуської сільської ради «Про затвердження рішення Комісії від 11.06.2025 №45 «Про відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна ОСОБА_1 за заявою №ЗВ-05.01.2024-74726»;

визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право на надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, а саме, за знищений об`єкт нерухомого майна садовий будинок, загальною площею 146,4 кв.м., житловою площею 111,1 кв.м., адреса розташування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в ДРРП: 100 та, як наслідок зобов`язати Новобілоуську сільську раду в розумні строки (строк розгляду заяви не повинен перевищувати тридцяти днів) забезпечити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 №ЗВ-05.01.2024-74726 на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, з урахуванням права власника ОСОБА_1 на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна (шляхом фінансування придбання квартири, іншого житлового приміщення, будинку садибного типу, садового або дачного будинку (у тому числі фінансування придбання такого приміщення/будинку, що буде споруджений у майбутньому, або інвестування/фінансування його будівництва) з використанням житлового сертифіката).

Відповідно до ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За приписами ч.6 ст.21 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Аналогічні приписи викладені також в ч.4 ст.172 КАС України.

У своїх постановах Велика палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція адміністративних, господарських та цивільних судів, це ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.20 Господарського процесуального кодексу України, ст.19 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, у ст.19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Звідси можна дійти висновку, що загальні (цивільні) суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Іншими словами, законодавець запровадив такі правила розмежування юрисдикції судів: загальна (цивільна) юрисдикція є всеохоплюючою; якщо справа не віднесена до юрисдикції інших (адміністративних чи господарських) судів, то вона підлягає розгляду загальним (цивільним) судом. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Визначення правильної юрисдикційності того чи іншого спору має важливе значення. Адже Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29 квітня 1988 року у справі «Белілос проти Швейцарії»); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії»).

Суд звертає увагу представника позивача, що набуття, здійснення цивільних прав супроводжується реалізацією суб`єктивного цивільного права учасниками цивільних правовідносин.

Участь осіб у цивільних правовідносинах не виключає їх порушень, тому законодавець у ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановив способи захисту цивільних права та інтересів судом, якими є, зокрема, визнання права.

Визнання права як спосіб захисту цивільних прав застосовується у випадку, коли наявний спір про право як таке, тобто право, що належить конкретній особі не визнається іншою особою або у разі відсутності правовстановлюючих документів, що засвідчують приналежність об`єкта права особі.

А отже, розгляд вимог про визнання за ОСОБА_1 права на надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України належить до юрисдикції місцевих загальних судів та здійснюється у відповідності до Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, оскільки заявлені позивачем вимоги слід розглядати за правилами адміністративного та цивільного судочинства.

Відповідно до п.6 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Відтак, в силу наведених вище приписів процесуального законодавства, позовну заяву слід повернути позивачу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 21, 169, 171, 172, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправними та скасування рішень, визнання права та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали суду надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно ст.294 КАС України може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.О. Житняк