Справа № 160/27715/24
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2024 року позовну заяву Фермерського господарства Бутенко Микола Васильович (вул. 40 років Перемоги, буд. 45, смт. Томаківка, Томаківський район, Дніпропетровська область, 53500, ) до відповідача - 1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-а, м. Дніпро, 49000, ), відповідача-2: Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11699556/20303702 від 28.08.2024, яким Фермерському господарству БУТЕНКО МИКОЛА ВАСИЛЬОВИЧ було відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 23.07.2024.

Зобов`язано Державну податкову службу України здійснити реєстрацію податкової накладної №1 від 23.07.2024 у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №11699555/20303702 від 28.08.2024, яким Фермерському господарству БУТЕНКО МИКОЛА ВАСИЛЬОВИЧ було відмовлено у реєстрації податкової накладної №2 від 27.07.2024.

Зобов`язано Державну податкову службу України здійснити реєстрацію податкової накладної №2 від 27.07.2024 у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРОПУ 44118658) на користь Фермерського господарства Бутенко Микола Васильович () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України () на користь Фермерського господарства Бутенко Микола Васильович () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

До суду надійшла заява Фермерського господарства Бутенко Микола Васильович про ухвалення додаткового рішення у справі №160/27715/24.

Подана заява обґрунтована тим, що у позовній заяві позивачем висловлено прохання стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а, код ЄДРПОУ ВП:?44118658) на користь Фермерського господарства «БУТЕНКО МИКОЛА ВАСИЛЬОВИЧ» судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, які Фермерське господарство «БУТЕНКО МИКОЛА ВАСИЛЬОВИЧ» сплатило або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. До позовної заяви додано докази, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції, у зв`язку із чим позивач просить ухвалити додаткове судове рішення у справі №160/27715/24, яким вирішити питання, в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, про розподіл судових витрат понесених Фермерським господарством «БУТЕНКО МИКОЛА ВАСИЛЬОВИЧ» на правничу допомогу надану Адвокатським об`єднанням «ЛЕГЕС» по справі №160/27715/24 у суді першої інстанції, а саме стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-а, код ЄДРПОУ ВП:?44118658) на користь Фермерського господарства «БУТЕНКО МИКОЛА ВАСИЛЬОВИЧ» (53500, Дніпропетровська область, Томаківський район, смт. Томаківка, вул. 40 Років Перемоги, буд.45, код ЄДРПОУ ВП:?20303702) судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 8 500,00 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Ухвалою суду від 13.01.2025 року призначено заяву до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

У справі містяться заперечення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на заяву про ухвалення додаткового рішення. Так, відповідач 1 зазначає, що надані позивачем документи щодо обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу (Договір про надання правової допомоги від 20.05.2024, Додаткова угода №2 від 01.10.2024 до нього, рахунком №08/10 від 11.10.2024, платіжна інструкція №98 від 11.10.2024, акт приймання-передачі послуг правової допомоги від 14.10.2024) складені на підставі розрахунків самого позивача та/або адвоката позивача, не підтверджені об`єктивними та належними доказам. Інших документів на підтвердження своєї позиції стороною позивача не надано. При цьому, в Договорі про надання правової допомоги від 20.05.2024 викладено лише стандартні загальні фрази, без жодних посилань на конкретні обставини даної судової справи, документи тощо. Жодних інших документів, які підтверджували би обсяг наданих адвокатом позивачу у даній справі робіт для визначення достовірного розміру витрат на правничу допомогу, що підтверджували б фактичний розмір таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, з зазначенням часу, затраченого ним на виконання конкретної роботи, здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тощо) не надано. Відповідач звертає увагу суду на те, що дана справа є незначної складності, не є суттєво новою, а тому не вимагає багато часу та таких витрат на складання документів. Заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн., враховуючи складність справи, розгляд справи без виклику сторін є не співмірними із складністю справи та об`ємом виконаних адвокатом робіт.

Від Державної податкової служби України надійшли заперечення, в яких відповідач 2 заперечує проти доводів позивача та зазначає, що надані позивачем документи щодо обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу (Договір про надання правової допомоги від 20.05.2024, Додаткова угода №2 від 01.10.2024 до нього, рахунком №08/10 від 11.10.2024, платіжна інструкція №98 від 11.10.2024, акт приймання-передачі послуг правової допомоги від 14.10.2024) складені на підставі розрахунків самого позивача та/або адвоката позивача, не підтверджені об`єктивними та належними доказам. Інших документів на підтвердження своєї позиції стороною позивача не надано. При цьому, в Договорі про надання правової допомоги від 20.05.2024 викладено лише стандартні загальні фрази, без жодних посилань на конкретні обставини даної судової справи, документи тощо. Жодних інших документів, які підтверджували би обсяг наданих адвокатом позивачу у даній справі робіт для визначення достовірного розміру витрат на правничу допомогу, що підтверджували б фактичний розмір таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, з зазначенням часу, затраченого ним на виконання конкретної роботи, здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тощо) не надано. Відповідач звертає увагу суду на те, що дана справа є незначної складності, не є суттєво новою, а тому не вимагає багато часу та таких витрат на складання документів. Заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн., враховуючи складність справи, розгляд справи без виклику сторін є не співмірними із складністю справи та об`ємом виконаних адвокатом робіт.

Ухвалою суду від 13.01.2025 року зупинено провадження у справі №160/27715/24 за заявою Фермерського господарства Бутенко Микола Васильович про ухвалення додаткового рішення у справі №160/27715/24,- до перегляду рішення суду від 20.12.2024 року в порядку апеляційного провадження.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.05.2025 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області залишено без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2024 - залишено без змін.

Додатковою постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.06.2025 року заяву представника Фермерського господарства "Бутенко Микола Васильович" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17-а, м. Дніпро, 49005, ) на користь Фермерського господарства "Бутенко Микола Васильович" (вул. 40 років Перемоги, буд. 45, смт. Томаківка, Томаківський район, Дніпропетровська область, 53500, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

21 липня 2025 року справа №160/27715/24 повернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 25.07.2025 року поновлено провадження у справі.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст. 252 КАС України передбачено, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши подану заяву та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 1 статті 247 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Аналогічна норма міститься у статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до пункту 3 частини 1 якої суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1-7 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 826/15063/18.

Судом встановлено, що професійну правничу допомогу позивачу було здійснено за договором від 20.05.2024 року.

На підтвердження понесених витрат разом із позовною заявою було надано копію Договору від 20.05.2024 року, копію Додаткової угоди №2 від 01.10.2024, копію акта приймання-передачі послуг від 14.10.2024 року, копію рахунку №08/10 від 11.10.2024 року, копію платіжної інструкції №98 від 11.10.2024, копію ордеру серії АР №1178376 від 22.05.2024 р.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, відповідачами у запереченнях зауважено, що розмір зазначених витрат на правничу допомогу у даній справі не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в даній адміністративній справі, судом враховано наступне.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини, суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Суд зазначає, що дана справа не викликає складності у правовому розумінні, та є справою незначної складності, відповідно до вимог п.10 ч.6 ст.12 КАС України, а також на наявність установленої практики з вирішення цієї категорії спорів.

Справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), є нескладною. У судових засіданнях адвокат участі не брав.

При цьому також необхідно враховувати, що Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд у додатковій постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 зазначив, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

При цьому, суд враховує, що спірні правовідносини в цій справі є поширеними, судова практика та законодавства є послідовними, в силу чого формування правової позиції по справі не потребувало значних інтелектуальних зусиль та витрат часу в обсязі, заявленому позивачем.

Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2000,00 грн. у рівних частинах.

Отже, заява Фермерського господарства Бутенко Микола Васильович підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132-143, 241-243, 246, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Фермерського господарства Бутенко Микола Васильович про ухвалення додаткового рішення у справі №160/27715/24,- задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРОПУ 44118658) на користь Фермерського господарства Бутенко Микола Васильович () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України () на користь Фермерського господарства Бутенко Микола Васильович () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 (одна тисяча) грн.

У задоволенні іншої частини, - відмовити.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 25 липня 2025 року.

Суддя О.М. Неклеса