Справа № 560/10778/25
Суддя: Печений Є.В.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

23 липня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Печеного Є.В., розглянувши матеріали позовної заяви Голови Полонської міської територіальної виборчої комісії Янюка Василя Степановича до Полонської міської територіальної виборчої комісії про визнання противними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Голова Полонської міської територіальної виборчої комісії Янюк Василь Степанович звернувся до суду з позовом до Полонської міської територіальної виборчої комісії, в якому просить:

" - визнати протиправною та скасувати постанову Полонської міської територіальної виборчої комісії №2 від 19.03.2024 "Про скасування реєстрації кандидатів в депутати Полонської міської ради після дня голосування та виключення їх з єдиного та територіального виборчих списків від Хмельницької обласної організації політичної партії "За конкретні справи" Шуляка О.І. та ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною та скасувати постанову Полонської міської територіальної виборчої комісії №3 від 19.03.2024 "Про визначення обраним депутатом Полонської міської ради наступного за черговістю кандидата в депутати в єдиному багатомандатному виборчому окрузі та №4 від 19.03.2024 Про реєстрацію депутата Полонської міської ради, обраного в єдиному багатомандатному виборчому окрузі за єдиним виборчим списком від Хмельницької обласної політичної партії За конкретні справи ОСОБА_2 .

Ухвалою від 25.06.2025 позовну заяву Голови Полонської міської територіальної виборчої комісії Янюка Василя Степановича залишено без руху; надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зазначеній вище ухвалі вказано, що недоліки можуть бути усунені шляхом: подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформленої відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, докази поважності причин його пропуску/або обґрунтувань, за яких позивач вважає, що строк звернення до суду з позовними вимогами не пропущено; подання до суду доказів сплати 3633, 60 грн судового збору за платіжними реквізитами Хмельницького окружного адміністративного суду в справі.

До суду від позивача надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду та надано платіжну інструкцію про сплату судового збору.

У клопотанні про поновлення строку звернення до суду Голова Полонської міської територіальної виборчої комісії Янюк В.С., зокрема, посилається на таке.

Позивач вказує, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.01.2025 у справі № 560/4107/24, серед іншого, визнано протиправними дії Полонської міської територіальної виборчої комісії щодо проведення засідання комісії 19 березня 2024 року.

А отже, як вказує позивач, усі рішення прийняті Полонською міською територіальною виборчою комісією 19.03.2024 є протиправними.

Також зазначає, що йому не було відомо, яке рішення буде ухвалене судом у справі № 560/4107/24, в якій вінпредставляв інтереси відповідача - Полонської міської територіальної виборчої комісії.

Посилається на те, що тільки після прийняття рішення Хмельницьким окружним адміністративним судом від 22.01.2025 у справі № 560/4107/24, яким визнано протиправними дії Полонської міської територіальної виборчої комісії щодо проведення засідання комісії 19 березня 2024 року, у нього з`явилися підстави для звернення до суду з позовом у справі № 560/10778/25.

Надаючи оцінку зазначеним доводам позивача, є необхідним вказати на таке.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем оскаржуються рішення відповідача від 19.03.2024 року.

При цьому, з позовною заявою Голова Полонської міської територіальної виборчої комісії Янюк В.С. звернувся до суду 23.06.2025 року.

Одночасно необхідно критично оцінити посилання позивача про те, що тільки після прийняття рішення Хмельницьким окружним адміністративним судом від 22.01.2025 у справі № 560/4107/24, яким визнано протиправними дії Полонської міської територіальної виборчої комісії щодо проведення засідання комісії 19 березня 2024 року, у нього з`явилися підстави для звернення до суду з позовом у справі № 560/10778/25, оскільки ухвалення судом зазначеного рішення не змінює моменту, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав оскаржуваними рішеннями відповідача.

Необхідно зазначити, що, вирішуючи питання поважності причин пропуску строку звернення до суду, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 вказала: "...правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду".

За таких обставин, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Позивачем не наведено аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод для звернення ним до суду упродовж встановленого Законом строку, а посилання позивача на дату, з якої він дізнався про порушення своїх прав, носять суб`єктивний характер.

Окрім того, треба наголосити, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Слід зазначити, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt, згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Натомість пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку скаржника щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку.

Крім того, необідно звернути увагу позивача на те, що обов`язок кожного громадянина знати законодавство закріплений в частині першій статті 68 Конституції України, за змістом якої кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Разом з тим, обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. Тобто, закони повинен знати кожний. З цього положення і випливає загальновідомий принцип права: незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, який міститься в частині другій статті 68 Конституції України.

Тому, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача порушенні його права чи законні інтереси, то враховуючи презумпцію знання законодавства, він повинен знати, що згідно з приписами КАС України може оскаржити такі рішення, дії чи бездіяльність до суду в межах строку звернення, визначеного цим Кодексом.

При цьому позовна заява та доводи позивача не містять обґрунтованих пояснень та доказів на їх підтвердження, що перешкоджало йому без зайвих зволікань звернутись до суду у встановлений строк за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів у межах строку, встановленого законом.

Враховуючи викладене, підстави для визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду відсутні.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України.

Отже, позовну заяву Голови Полонської міської територіальної виборчої комісії Янюка Василя Степанович слід повернути, у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду, який не підлягає поновленню.

Керуючись частиною 2 статті 123, статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

визнати неповажними причини пропуску Головою Полонської міської територіальної виборчої комісії ОСОБА_3 строку звернення до суду.

Позовну заяву Голови Полонської міської територіальної виборчої комісії Янюка Василя Степановича до Полонської міської територіальної виборчої комісії про визнання противними та скасування постанов - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддяЄ.В. Печений